ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

11 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 183/7126/19	

          Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          головуючого - судді  Лукманової О.М. (доповідач),
          суддів:  Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2020 року (суддя Сорока О.М., м. Новомосковськ, повний текст рішення складено 27.10.2020 року) у справі № 183/7126/20 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кульбій Дмитра Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:
12.11.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач) звернувся до суду з позовом до Інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кульбій Д.В. (далі по тексту – відповідач), в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАК № 1703248, про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП; закрити відносно нього провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.12.2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Департамент патрульної поліції.
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.10.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.  Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом вказувалось, що при розгляді справи відповідачем зафіксовано докази скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Апелянт вказував, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення. Апелянт вказував, що інспектором було зафіксовано порушення п. 12.9.б Правил дорожнього руху, оскільки автомобіль, яким керував позивач рухався більше 70 км/год у населеному пункті. Апелянт вказував, що позивач проігнорував правила дорожнього руху, та здійснював керування автомобілем без виконання правила їзди, здійснив перевищення швидкості, що зафіксовано належним чином, порушення зафіксоване лазерним вимірювачем TruCAM № 000314 та підтверджується роздруківкою файлу пристрою, де вказана географічна широта та довгота, швидкість з якої їхав транспортний засіб. Після зупинки транспортного засобу інспектор запропонував надати пояснення та ознайомитись з наявними зафіксованими  TruCAM № 000314 доказами. Апелянт вказував на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена з дотриманням відповідної процедури, було взято до уваги пояснення позивача відносно скоєного адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача розглянута не повно, без додержання   вимог статей  276,  278,  280 КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, посадовою особою не було з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Суд першої інстанції вказував, що ним досліджено відеофайли на DVD-R диску, з відеофайлів та сканкопії з приладу лазерного вимірювання швидкості пристроєм TruCAM не вбачається наявності ділянки дороги, на якій встановлено обмеження дозволеної швидкості руху та відповідного дорожнього знаку 3,29, який обмежує максимальну швидкість руху. Суд першої інстанції вказував, що електронний доказ не містить даних про фіксацію самого моменту зупинки транспортного засобу, роз`яснення ОСОБА_1 , як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності його прав, повідомлення про суть скоєного правопорушення. Суд першої інстанції не відхилив докази надані вимірювальним пристроєм «Вимірювач швидкості автотранспортний засобів лазерний TruCAM», проте, вказав на порушення процедури винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності. 
Матеріалами справи встановлено, що Інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кульбій Д.В. 03.11.2019 року складено постанову серії ЕАК № 1703248 у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої, автомобіль ВАЗ 210934, номерний знак НОМЕР_1 , 03.11.2019 року о 15 год. 27 хв., яким керував ОСОБА_1 проїхав зі швидкістю 107км/год. у населеному пункті на відрізку дороги у Дніпропетровській області, Дніпровський район (сільський) 27, М04, 227 км, позначений дорожнім знаком 3,29 (70 км/год), де дозволена швидкість руху 70 км/год, чим порушив вимоги п. 12.9.б Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП. Копію постанови ОСОБА_1 отримав.
Встановлено, що ОСОБА_1 заперечував проти того, що 03.11.2019 року здійснював  кермування транспортним засобом зі швидкістю 107км/год. у населеному пункті з дією знаку.
У постанові серії ЕАК № 1703248 вказано, що швидкість руху автомобіля ВАЗ 210934, номерний знак НОМЕР_1 , виміряно пристроєм TruCAM LTI 20/20 № 000314. 
Як вбачається з відеозапису, здійсненого відповідачем, та який долучено до матеріалів справи, зафіксовано процедуру вимірювання пристроєм TruCAM LTI 20/20 швидкості автомобіля ВАЗ 210934, номерний знак НОМЕР_1 , з відеозапису видно процедуру складання постанови та ознайомлення з нею ОСОБА_1 . 
Відповідачем в обґрунтування дійсності фіксування швидкості, з якою їхав ОСОБА_1 по населеному пункту, надано сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13722 від 21.12.2018 року.
Вимірювальний засіб TruCAM LTI 20/20 зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером №У3197-12 та затверджений сертифікатом №UA-MI/1-2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012 року. 
Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13722 від 21.12.2019 року, виданого ДП «Укрметртестстандарт», засіб вимірювальної техніки  TruCAM LTI 20/20 № 000314 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, термін дії свідоцтва до 21.12.2019 року, тобто вищевказаний вимірювальний пристрій TruCAM LTI 20/20 № ТС000314, був правомірно використаний інспектором при вимірюванні швидкості руху автомобіля та при фіксації порушення.
Відповідно до наявного відеозапису, зафіксовано процедуру складання постави про адміністративне правопорушення.
До матеріалів справи позивачем та Департаментом патрульної поліції надано фотодокази, відповідно до яких, місце проїзду, місце зупинки та місце складання постанови відбулось у населеному пункті. 
Відповідно до ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до ст. 251, ст. 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Аналізуючи норми вище приведеного законодавства, колегія суддів зазначає, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності і встановлення її вини, необхідна наявність відповідних доказів.
Колегія суддів вказує, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та застосування санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водієм при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил. 
Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, зазначає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена, наявні зафіксовані докази технічними засобами. Наявний відеозапис, з якого вбачається, що автомобіль ВАЗ 210934, номерний знак НОМЕР_1 рухався у населеному пункті зі швидкістю 107 км/год, з дозволеною швидкістю руху 70 км/год.
Згідно п. 2.3 розділу 2, п. 12.1 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно пп. «б» п. 12.9 розділу 12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в  пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до  підпункту «и» пункту 30.3  цих Правил. 
Відповідно до Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, дорожній знак 3,29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
Згідно ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з наявністю адміністративного правопорушення, справа не закривається.
Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Не передбачено повернення судових витрат у разі задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень.
Судові витрати, що здійснені позивачем, йому не повертаються, оскільки відсутні докази сплати ним судового збору при поданні позову чи здійсненні інших витрат. Більше того, у разі відмови у задоволенні позовних вимог, повернення судових витрат не здійснюється. 
Аналізуючи вищевказані обставини справи та законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нове рішенням про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 242, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення  Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2020 року у справі № 183/7126/20 – скасувати. 
Прийняти нове рішення. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Кульбій Дмитра Володимировича, третя особа: Департамент патрульної поліції, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення – відмовити.
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили  з моменту проголошення і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.М. Лукманова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Ю. В. Дурасова