Справа № 991/5404/20
Провадження №11-сс/991/235/21

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2021 року                                                                 місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:
головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.02.2021 про відмову в роз`ясненні ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.07.2020 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.04.2020.
Історія провадження
1.17.07.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду відмовила в задоволенні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 (далі – скаржники) на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ), яка полягає у невнесені відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення від 09.04.2020 (далі – ухвала від 17.07.2020).
2.04.02.2021 слідчий суддя відмовила в задоволенні заяви скаржників про роз`яснення цієї ухвали (далі – ухвала від 04.02.2021).
3.22.03.2021 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга скаржників на ухвалу від 04.02.2021.
Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви слідчого судді
4.Ухвалою слідчого судді від 04.02.2021 відмовлено в задоволення заяви про роз`яснення ухвали слідчого судді від 17.07.2020.
5.Слідчий суддя зазначила, що: (1) в заяві про роз`яснення ухвали від 17.07.2020 скаржники посилались на загальну фразу про те, що зазначена ухвала є для них повністю незрозумілою, а також просили роз`яснити мотиви прийняття цієї ухвали та надати докази невстановлення бездіяльності слідчого; (2) разом з тим ухвала від 17.07.2020 в повній мірі відповідає вимогам КПК, її текст викладено чітко, послідовно і зрозумілою мовою, будь-яких положень, стосовно яких може виникнути суперечності щодо її розуміння, ухвала не містить; (3) резолютивна частина ухвали містить однозначне рішення по суті скарги – про відмову в задоволенні скарги, тому вона не підлягає додатковому виконанню, отже роз`яснення ухвали від 17.07.2020 мало б суто формальний характер і не несло жодних юридичних наслідків; (4) кримінально-процесуальне законодавство не містить положень, за якими слідчий суддя має надавати заявнику докази, на підставі яких було прийнято судове рішення. Виходячи з наведеного, слідчий суддя дійшла висновку, що обставин, які б слугували підставою для роз`яснення судового рішення відповідно до статті 380 КПК, не встановлено.
Вимоги та короткий зміст апеляційної скарги
6.В апеляційній скарзі скаржники висловлюють прохання: (1) поновити строк апеляційного оскарження; (2) скасувати оскаржувану ухвалу; (3) постановити нову ухвалу, якою роз`яснити ухвалу від 17.07.2020.
7.Щодо поновлення строку апеляційного оскарження скаржники зазначили таке: (1) 13.02.2021 ОСОБА_5 отримала поштою оскаржувану ухвалу та 18.02.2021 подала апеляційну скаргу (тобто в межах строку апеляційного оскарження), проте ухвалою від 02.03.2021 суд повернув апеляцію з підстав нібито порушення строку апеляційного оскарження, помилково посилаючись на те, що оскаржувану ухвалу ОСОБА_5 отримала поштою 12.02.2021 (а не 13.02.2021); (2) цю ухвалу ОСОБА_5 отримала 13.03.2021 та 18.03.2021 скаржники подали зазначену апеляційну скаргу разом з клопотанням про поновлення строку апеляційного оскарження.
8.В обґрунтування вимог апеляційної скарги по суті скаржники зазначили, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог КПК, з огляду на таке: (1) відмовляючи в роз`ясненні ухвали від 17.07.2020, слідчий суддя посилалась на статті 2, 26, 369, 372 КПК, які не доводять відмову в роз`яснення судового рішення; (2) ухвала від 17.07.2020 для скаржників є повністю незрозумілою як в мотивувальній, так і в резолютивній частинах; (3) У заяві про роз`яснення судового рішення та в скарзі на бездіяльність слідчого скаржники навели беззаперечні докази протиправної бездіяльності слідчого; (4) в ухвалі від 17.07.2020 зазначалось про те, що доводи заяви про кримінальне правопорушення та скарги на бездіяльність слідчого зводились до незгоди з судовими рішеннями Броварського міськрайонного суду та Київського апеляційного суду, проте відповідних згадок ні заява, ні скарга не містили; (5) в скарзі на бездіяльність слідчого наявні посилання на положення законодавства та на судову практику щодо обов`язкового внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Позиції учасників провадження
9.Учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду свої позиції щодо апеляційної скарги. Враховуючи, що такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, то їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).
Оцінка та мотиви Суду
10.Для правильного вирішення апеляційної скарги суд має вирішити такі питання: (1) чи підлягає поновленню строк апеляційного оскарження ухвали від 04.02.2021? Якщо так, то (2) чи є законною оскаржувана ухвала?
11.На ці питання Суд надає ствердні відповіді.
(1) Щодо поновлення строку апеляційного оскарження ухвали від 04.02.2021
12.Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК). 
13.У випадку, коли слідчий суддя з посиланням на частину 2 статті 376 КПК постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18).
14.Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК). За змістом абзацу 2 частини 3 статті 395 КПК, якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватись з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 760/12179/16-к).
15.З матеріалів провадження вбачається, що: (1) 04.02.2021 в судовому засіданні з розгляду заяви про роз`яснення судового рішення брала участь ОСОБА_5 , інші скаржники, які також підписали заяву про роз`яснення судового рішення, участі в судовому засіданні не брали та не були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання; (2) 04.02.2021 слідчий суддя оголосила резолютивну частину оскаржуваної ухвали, а 08.02.2021 – її повний текст; (3) 12.02.2021 ОСОБА_5 отримала копію повного тексту ухвали, доказів отримання повного тексту оскаржуваної ухвали іншими скаржниками в матеріалах провадження немає; (4) 18.02.2021 скаржники подали апеляційну скаргу, яка ухвалою суду від 02.03.2021 була повернута з підстав подання її поза межами строку апеляційного оскарження без відповідного клопотання про його поновлення; (5) цю ухвалу ОСОБА_5 отримала 13.03.2021 та 18.03.2021 скаржники подали апеляційну скаргу, в якій порушили питання про поновлення строку апеляційного оскарження. Зокрема, скаржники зазначили, що ОСОБА_5 отримала повний текст оскаржуваної ухвали 13.02.2021, а не 12.02.2021, як помилково встановив суд апеляційної інстанції.
16.Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (частина 1 статті 117 КПК).
17.Хоч апелянти і подавали раніше апеляційну скаргу, до якої додавали копію повного тексту оскаржуваної ухвали, проте вони, крім ОСОБА_5 , не були повідомлені про час, дату та місце розгляду їхньої заяви про роз`яснення судового рішення та в матеріалах провадження відсутні докази отримання ними копії повного тексту оскаржуваної ухвали. Суд вважає, що зазначені обставини є поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження. При цьому Суд не приймає твердження апелянтів про те, що ОСОБА_5 отримала повний текст оскаржуваної ухвали 13.02.2021, оскільки матеріалами провадження підтверджується отримання нею ухвали 12.02.2021 та доказів протилежного немає.
18.З наведених мотивів, клопотання скаржників про поновлення строку апеляційного оскарження підлягає задоволенню, а відповідний процесуальний строк – поновленню.
(2) Щодо законності ухвали слідчого судді від 04.02.2021
19.Суд погоджується з висновками слідчого судді про те, що: (1) відсутні обставини, які б слугували підставою для роз`яснення ухвали від 20.07.2020 відповідно до статті 380 КПК; (2) зазначена ухвала є зрозумілою, не підлягає додатковому виконанню, тому її роз`яснення мало б суто формальний характер і не несло б жодних юридичних наслідків; (3) скаржники порушують у заяві питання, вирішення яких не віднесено нормами КПК до повноважень слідчого судді.
20.Так, з матеріалів провадження вбачається, що в заяві про роз`яснення ухвали від 17.07.2020 скаржники просили (далі – цитати з відповідної заяви): (1) роз`яснити чому в мотивувальній частині ухвали надається тільки початок їхньої заяви-повідомлення про корупцію та взагалі не згадується сама головна заява – це заява прохання в зупиненні знущань над нами та катування ОСОБА_5 в Броварському ВП, Київському апеляційному суді, Вищій раді правосуддя, від яких вона може померти; (2) надати докази, що в заяві від 09.04.2020 «по суті висловлюється незгода з рішеннями Броварського міськрайонного суду Київської області та Київського апеляційного суду за результатами розгляду кримінальних справ», на які [докази] вони чекають з нетерпінням; (3) надати роз`яснення на те, що слідчим суддею не встановлено оскаржуваної бездіяльності слідчого з наданням доказів.
21.Зазначену заяву скаржники мотивували таким (далі – цитати з відповідної заяви): (1) ухвала від 17.07.2020 для них є повністю незрозумілою як в мотивувальній, так резолютивній частинах; (2) відмова в задоволенні їхньої скарги від 01.07.2020 (без посилання на нормативно-правові акти) – це підтримка тотальної корупції з конфліктом інтересів в правоохоронних органах, підтримка підробки ними документів, фальшування кримінальної справи, підтримки знущання, катування, з наданням залякування та погроз, які детально описані в скарзі; (3) вони детально навели в скарзі до слідчого судді, що навіть громада с. Рудні, вчитель математики звертались до Президента України з прохання-благанням, повідомляючи про корупцію; (4) також в заяві про кримінальне правопорушення від 14.04.2020 та в скарзі до слідчого судді від 01.07.2020 вони детально виклали обставини, що свідчать про фальсифікацію кримінального провадження, катувань та знущань над ОСОБА_5 , (5) зазначається про незаконність вироку Броварського міськайонного суду та протиправність дій Київського апеляційного суду.
22.З наведеного вбачається, що хоч скаржники кваліфікують свою заяву як заяву про роз`яснення судового рішення з посиланням на статтю 380 КПК і просять роз`яснити їм ухвалу від 17.07.2020, проте мотиви та вимоги заяви (1) не стосуються незрозумілості ухвали від 17.07.2020 та не належать до предмета роз`яснення судового рішення відповідно до статті 380 КПК, а також (2) не стосуються питань, які вирішуються судом в порядку кримінального провадження. Зазначені обставини унеможливлювали розгляд по суті цієї заяви в порядку, передбаченому КПК, у тому числі відповідно до статті 380 КПК, тому така заява мала бути повернута особам, які її подали, з мотивів, наведених нижче.
23.Якщо судове рішення, яке є результатом судового провадження та яким вирішено питання, що становило предмет його розгляду, за виключенням рішення слідчого судді апеляційного суду ухваленого в порядку, передбаченому главою 21 КПК, є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст (частина 1 статті 380 КПК, постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 367/3068/17).
24.Роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання (ухвали Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 1-26/04 та від 08.08.2019 у справі № 202/4467/14-к).
25.Суд звертає увагу, що: (1) правовий механізм роз`яснення судового рішення впроваджений з метою виправлення недоліків судового акту та полягає в усуненні його незрозумілості, викладенні судового рішення у більш зрозумілій формі; (2) суд не роз`яснює мотиви прийняття судового рішення та не змінює його зміст; (3) виходячи з суб`єктів звернення із заявою про роз`яснення судового рішення вбачається, що роз`яснюється судове рішення, яке підлягає виконанню.
26.Ухвала від 17.07.2020, яку скаржники просять роз`яснити, не потребує вчинення дій з її виконання. Так, цією ухвалою було відмовлено в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесені відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення, тобто порушене скаржниками перед слідчим суддею питання було повністю вирішено. Зазначена ухвала не покладала на жодного з суб`єктів вчинення будь-яких дій з її виконання, набрала законної сили та оскарженню не підлягає. Разом з тим, доводи заяви про роз`яснення ухвали від 17.07.2020 зводять до незгоди з мотивами цієї ухвали та рішенням слідчого судді по суті вирішеної скарги.
27.Крім цього, заява скаржників не містить будь-яких конкретних доводів щодо незрозумілості, неоднозначності, можливості різного сприйняття як учасниками кримінального провадження, так і сторонньою особою ухвали від 17.07.2020. Навпаки, зміст ухвали чітко зрозумілий заявникам, внаслідок чого в заяві вони виражають своє власне ставлення до ухвали і фактичну незгоду з нею та порушують питання, які не стосуються повноважень суду щодо здійснення правосуддя в порядку кримінального судочинства.
28.З цих підстав заява скаржників не є заявою про роз`яснення судового рішення та не може бути предметом судового розгляду у порядку, передбаченому КПК, в тому числі відповідно до статті 380 КПК.
29.Стаття 380 КПК не передбачає правові наслідки встановлення неприйнятності заяви про роз`яснення судового рішення. Так само кримінальний процесуальний закон не містить спеціальних норм стосовно правового регулювання наслідків подання до суду заяв, звернень учасників кримінального провадження чи інших осіб, які не передбачені цим законом та не підлягають розгляду судом.
30.У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК. Зокрема, такими є: законність, диспозитивність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень (пункти 2, 14, 17, 19 часини 1 статі 7 КПК). Так, (1) під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина 1 статті 9 КПК). (2) Ухвала суду, що набрала законної сили в порядку, визначеному КПК, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому КПК (частини 2, 3 статті 21 КПК). (3) Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень в порядку, передбаченому КПК (частина 1 статті 24 КПК). (4) Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК (частина 3 статті 26 КПК).
31.З наведеного вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним, реалізація цього права здійснюється на підставі та в порядку, передбаченому КПК, та суд не вирішує питання, які не віднесені до його повноважень КПК та які не стосуються здійснення правосуддя. При цьому, будь-яка заява, клопотання, скарга у кримінальному провадженні подається учасником провадження та розглядається судом у відповідності до завдань, визначених статтею 2 КПК.
32.Враховуючи те, що: (1) ухвала від 17.07.2020 не підлягає виконанню та заява скаржників не є заявою про роз`яснення судового рішення в розумінні статті 380 КПК, тому передбачений цією нормою механізм до заяви не може бути застосований; (2) заявники порушують перед судом питання, які не пов`язані зі здійсненням правосуддя у кримінальному провадженні [в тому числі не пов`язані із захистом передбачених законом прав, свобод та законних інтересів заявників] та не віднесені КПК до повноважень суду, тому не підлягають вирішенню в порядку, визначеному КПК; (3) призначення до розгляду в судовому засіданні та розгляд по суті заяви скаржників не спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, визначених статті 2 КПК; (4) фактично заявники висловлюють незгоду з ухвалою від 17.07.2020, яка набрала законною сили, є обов`язковою та оскарженню не підлягає, в спосіб не передбачений КПК – така заява скаржників про роз`яснення ухвали від 17.07.2020 мала бути повернута особа, які її подали.
33.Висновок про те, що за наявності обставин, які унеможливлюють застосування механізму, передбаченого статтею 380 КПК [зокрема, якщо рішення не підлягає виконанню], заява про роз`яснення судового рішення повертається особі, яка її подала, узгоджується з позицію Великої Палати Верховного Суду (ухвали від 15.09.2020 у справі №  -26/04, від 08.08.2019 у справі № 202/4467/14-к) та Касаційного кримінального суду Верховного Суду (ухвали від 05.10.2020 у справі № 442/5109/18, від 23.11.2020 у справі № 161/2408/19, від 28.02.2020 у справі № 1-19/2000). Правильність застосування аналогічного підходу при вирішенні подібних процесуальних питань підтвердив Касаційний кримінальний суд Верховного Суду в ухвалі від 15.03.2021 у справі № 521/17260/18, якою відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 19.02.2021 про повернення заяви про виправлення описки.
34.Разом з тим фактичний розгляд по суті заяви скаржників з відмовою в її задоволенні не є істотним порушенням норм КПК та не змінює правильність висновків слідчого судді про відсутність передбачених законом умов для роз`яснення ухвали від 17.07.2020.
35.Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді.
36.З наведених мотивів, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін.
37.Керуючись статтями 117, 380, 405, 407, 380 КПК, колегія суддів постановила:
1.Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження – задовольнити.
2.Поновити апелянтам строк на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.02.2021.
3.Апеляційну скаргу – залишити без задоволення.
4.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 04.02.2021 – залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                         ОСОБА_1 
Судді                                                                                 ОСОБА_2 
ОСОБА_3