Дата документу 16.02.2021 Справа № 335/4107/15-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №335/4107/15        Головуючий у 1 інстанції: Соболєва І.П.
Провадження № 22-ц/807/156/21        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» лютого 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Волчанова І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересована особа: боржник ОСОБА_1 , 

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А., заінтересована особа: боржник ОСОБА_1 .
В обґрунтування вимог зазначив, що 15 квітня 2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року видано виконавчий лист № 335/4107/15-ц про звернення стягнення на предмет іпотеки – квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №КМК/01/09, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовим Д.В. 27 лютого 2009 р. за реєстровим № 268, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ним як правонаступником ПАТ «Європейський Газовий Банк» за кредитним договором № 557-190412 від 19 квітня 2012 року. 
Приватним виконавцем Шавлуковою З.А. відмовлено у передачі на реалізацію нерухомого майна боржника – предмету іпотеки у зв`язку з рішенням органу опіки та піклування щодо відмови у наданні дозволу на реалізацію квартири, з огляду на те, що реалізація порушить права малолітньої дитини – ОСОБА_3 . 
Вважав, що дозвіл органу опіки та піклування не потрібен для реалізації Предмету іпотеки на електронних торгах та подальшої видачі свідоцтва про реалізацію майна, а потрібен при укладенні договору іпотеки, якщо житловим приміщенням має користування дитина. Дитина – ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , була прописана у зазначеній квартирі з 22 липня 2015 року, тобто після укладання договору іпотеки без дозволу іпотекодержателя.
Крім того, батьку дитини ОСОБА_4 належить на праві власності житловий будинок 72,1 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , а тому, на його думку, реалізація квартири не порушить права дитини.
На підставі зазначеного просив визнати протиправною відмову приватного виконавця Шавлукової З.А. щодо не передачі на реалізацію нерухомого майна боржника предмету іпотеки – квартири АДРЕСА_3 ; визнати протиправною бездіяльність приватного виконавця Шавлукової З.А. щодо не передачі на реалізацію вищезазначеного нерухомого майна боржника; зобов`язати приватного виконавця Шавлукову З.А. усунути порушення прав скаржника шляхом передачі на реалізацію вищезазначеного нерухомого майна боржника; зобов`язати приватного виконавця Шавлукову З.А. усунути порушення прав скаржника шляхом зобов`язання провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації вищезазначеного нерухомого майна боржника.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 скаргу ОСОБА_2 задоволено.
Визнано протиправною відмову приватного виконавця Шавлукової З.А., в рамках виконавчого провадження № 60865751, щодо не передачі на реалізацію нерухомого майна боржника предмету іпотеки – квартири АДРЕСА_3 . 
Визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця Шавлукової З.А., в рамках виконавчого провадження № 60865751, щодо не передачі на реалізацію нерухомого майна боржника предмету іпотеки – квартири АДРЕСА_3 . 
Зобов`язано приватного виконавця Шавлукову З.А., в межах виконавчого провадження № 60865751, усунути порушення прав скаржника шляхом передачі на реалізацію нерухомого майна боржника предмет іпотеки – квартиру АДРЕСА_3 , без отримання згоди від органу опіки та піклування.
Зобов`язано приватного виконавця Шавлукову З.А. усунути порушення прав скаржника шляхом зобов`язання провести усі необхідні заходи щодо примусової реалізації нерухомого майна боржника предмету іпотеки – квартири АДРЕСА_3 , без отримання згоди від органу опіки та піклування.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що відсутність попередньої згоди органу опіки та піклування на здійснення будь-якого правочину стосовно нерухомого майна, право власності або користування яким мають діти, є підставою для визнання такого правочину недійсним, приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, приватний виконавець діяв у відповідності до положень чинного законодавства, просив скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні скарги.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що дозвіл органу опіки та піклування на відчуження житлового приміщення, права користування яким мають неповнолітні, необхідний на момент укладання договору іпотеки, наявність чи відсутність згоди органу опіки та піклування на примусову реалізацію предмета іпотеки не може перешкоджати виконанню судового рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з ч.ч.2,3 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржуване рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходів з того, що приватним виконавцем Шавлуковою З.А. неправомірно відмовлено у передачі на реалізацію нерухомого майна боржника – предмету іпотеки у зв`язку з рішенням органу опіки та піклування щодо відмови у наданні дозволу на реалізацію квартири, з огляду на те, що реалізація порушить права малолітньої дитини – ОСОБА_3 на користування житлом. 

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Запорізького апеляційного суду від 20 березня 2019 року по справі № 335/4107/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Позов ОСОБА_2 задоволено частково. 
В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 як правонаступником ПАТ «Європейський газовий банк» за кредитним договором від 19 квітня 2012 року № 557-190412 звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовим Д.В. 27 лютого 2009 року за реєстровим № 268. За рахунок предмета іпотеки задоволено вимоги ОСОБА_2 щодо заборгованості за кредитним договором від 19 квітня 2012 року № 557-190412 у розмірі 1 268 815,42 грн., у тому числі, заборгованості за процентами в сумі 667 383,86 грн., пені – 601 431,56 грн.
Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки – квартири АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_1 , шляхом продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
У іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 5 зворот - 9).

15.04.2019 року судом видано виконавчий лист у справі №335/4107/15-ц (а.с.4 зворот - 5).

На примусовому виконанні з 11.12.2019 року у приватного виконавця Виконавчого округу Запорізької області Шавлукової З.А. перебуває виконавчий лист №335/4107/15-ц, виданий 15.04.2019 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором №557-190412 від 19 квітня 2012 року у розмірі 1 268 815 грн. 42 коп. шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартири АДРЕСА_4 та належить ОСОБА_1 , шляхом продажу з публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстав оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (а.с. 13 зворот - 14).

Постановою приватного виконавця Шавлукової З.А. від 18.12.2019 року проведено опис нерухомого заставного майна боржника ОСОБА_1 квартира за адресою: АДРЕСА_5 , яка знаходиться в іпотеці (а.с.15-16).

За адресою місцезнаходження предмету іпотеки з 22.07.2015 року зареєстрована та проживає малолітня дитина – ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  (а.с.18).

Листом Районної адміністрації по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 24.01.2020 року №01-10/0005 відмовлено у наданні дозволу на відчуження квартири, оскільки це порушує права малолітньої дитини.

Листом приватного виконавця Шавлукової З.А. від 17.02.2020 року № 713 відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви шляхом передачі на реалізацію нерухомого майна боржника, що є предметом іпотеки: квартири АДРЕСА_3 з посиланням на порушення законних прав неповнолітньої особи ОСОБА_3 , вимог п. 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 та відсутністю дозволу Органу опіки та піклування Вознесенівського району Запорізької міської ради на реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Частиною першою статті 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно з пунктом 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 ( далі - Порядок), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 Розділу II Порядку визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку, яким визначено перелік документів (в електронній або паперовий формі), які подаються разом із заявкою на реалізацію арештованого майна, встановлено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкції з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 30 вересня 2020 року в справі №303/3043/19 (провадження №61-8347св20), від 25 листопада 2019 року в справі №718/482/15-ц (провадження №61-16089св19) та від 10 жовтня 2019 року в справі №751/15667/15-ц (провадження №61-12151св19).

Судом першої інстанції встановлено, що Районною адміністрацією по Вознесенівському району Запорізької міської ради від 24.01.2020 року №01-10/0005 відмовлено у наданні дозволу на відчуження квартири, оскільки це порушує права малолітньої дитини.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність відповідного судового рішення про передачу спірного майна на реалізацію, право користування у якому має неповнолітня дитина без дозволу органу опіки та піклування.

Малолітня особа – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в спірній квартирі 22.07.2015 року після укладення іпотечного договору від 19.04.2012 року.

У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 755/10564/18 (провадження № 61-11256св19) Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про протиправність дій приватного виконавця щодо подання заявки на реалізацію арештованого майна, право користування у якому має неповнолітня дитина, без отримання дозволу від органу опіки та піклування або відповідного рішення суду на передачу такого спірного майна на реалізацію.

Ураховуючи наведене та зважаючи на висновок органу опіки та піклування про відмову у наданні дозволу на реалізацію спірного майна, право користування яким має малолітня дитина, та відсутність судового рішення про передачу спірного майна на реалізацію, висновок суду першої інстанції у цій справі про неправомірність бездіяльності державного виконавця щодо не передачі спірного майна на реалізацію при наявності відмови органу опіки та піклування щодо надання відповідного дозволу є помилковим.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, тому ухвала суду підлягає скасуванню у відповідності до п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, а скарга ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити частково.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2020 року у цій справі скасувати та прийняти нову постанову наступного змісту.
В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлукової Заіри Арсенівни, заінтересована особа: боржник ОСОБА_1 , відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 лютого 2021 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова