?
УХВАЛА

11 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  906/1345/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабрадорит»
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 (у складі колегії суддів: Калатай Н.Ф. (головуючий), Дідиченко М.А., Кропивна Л.В.)
та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 (суддя Селівон А.М.)
у справі № 906/1345/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабрадорит»
до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Радомишльської районної державної адміністрації,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Закритого акціонерного товариства «Спіка»,
про визнання протиправними і скасування дій (рішень) державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно,
ВСТАНОВИВ: 
13.01.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Лабрадорит» (далі - ТОВ «Лабрадорит») подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у справі № 906/1345/19.
Вирішуючи питання щодо відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Лабрадорит», Суд виходить із такого.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках -  на касаційне оскарження судового рішення. 
Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995  державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: Levages Prestations Services v. France від 23.10.1996; Brualla Gomes de la Torre v. Spain від 19.12.1997).
За змістом частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний  фільтр, закріплений в частині 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.
Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ «Лабрадорит», Суд дійшов таких висновків.
У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №906/1345/19 за позовом ТОВ «Лабрадорит» до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Радомишльської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Закрите акціонерне товариство «Спіка» (далі - ЗАТ «Спіка»), про визнання протиправними і скасування дій (рішень) державного реєстратора щодо реєстрації прав на нерухоме майно.
23.09.2020 ТОВ «Лабрадорит» подало до суду заяву про зміну предмета позову у справі № 906/1345/19.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020, дії ТОВ «Лабрадорит», пов`язані з поданням 23.09.2020 заяви про зміну предмета позову у справі № 906/1345/19, визнано зловживанням процесуальними правами; зазначену заяву повернуто ТОВ «Лабрадорит» без розгляду.
ТОВ «Лабрадорит» звернулося до суду із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 і постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Вимоги касаційної скарги скаржник обґрунтовує, зокрема, порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права, оскільки, як зазначає ТОВ «Лабрадорит», заяву про зміну предмета позову у справі № 906/1345/19 ним подано у межах строків, установлених ГПК, подання цієї заяви зумовлено процесуальною необхідністю, а дії, пов`язані з її поданням, не є зловживанням процесуальними правами в розумінні процесуального закону.
ЗАТ «Спіка» подало до суду заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Лабрадорит», в яких зазначає про законність і обґрунтованість ухвали Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 і постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 у справі № 906/1345/19, а тому підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ «Лабрадорит», на думку ЗАТ «Спіка», відсутні. 
Згідно з пунктом 11 частини 3 статті 2 ГПК однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
При цьому процесуальний закон зобов`язує суд вживати заходів для запобігання зловживанню учасниками судового процесу процесуальними правами (частина 4 статті 43 ГПК).
За змістом пункту 1 частини 2 статті 43 ГПК залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, а згідно з частиною 3 цієї статті якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
При цьому наведений у статті 43 ГПК перелік дій, що можуть бути визнані судом зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним, тобто зазначеною нормою закріплено дискреційні повноваження суду в межах процесуального закону зі свободою розсуду вирішити питання про визнання дій учасника судового процесу зловживанням процесуальними правами.
Вирішуючи питання про визнання дій ТОВ «Лабрадорит», пов`язаних із поданням 23.09.2020 заяви про зміну предмета позову у справі № 906/1345/19, зловживанням процесуальними правами і повертаючи зазначену заяву без розгляду, суд першої інстанції встановив, що: до відома ТОВ «Лабрадорит» було доведено положення статей 177, 181 ГПК щодо мети, завдань і строків підготовчого засідання; дії ТОВ «Лабрадорит», пов`язані з поданням заяв про залучення співвідповідача і зміну підстав позову у цій справі вже розцінювалися судом як зловживання процесуальними правами (стаття 43 ГПК); ухвалою Суду від 03.09.2020 учасникам справи було встановлено строк для подання, зокрема, додаткових заяв до 18.09.2020, тоді як із заявою про зміну предмета позову у справі №906/1345/19 позивач звернувся 23.09.2020.
Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив, у тому числі, з: тривалості розгляду справи № 906/1345/19 (провадження у справі відкрито 15.04.2020), неодноразового відкладення підготовчого засідання і продовження його строку (ухвали Суду від 20.05.2020, від 24.06.2020, від 23.07.2020, від 03.09.2020), необхідності дотримання визначених ГПК процесуальних строків підготовчого провадження, а також змісту позовних вимог, викладених у заяві від 23.09.2020, фактичного намагання у межах розгляду справи № 906/1345/19 переглянути судові рішення у справі № 4/5007/37/12 щодо цього ж самого нерухомого майна та наявності в провадженні господарського суду справи №906/324/18 із тотожними вимогами.
При цьому суди керувалися завданнями господарського судочинства, нормами статей 42, 43 ГПК і правильне застосування судами цих норм при ухваленні оскаржених судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції. 
Ураховуючи викладене, зважаючи на приписи частини 2 статті 293 ГПК, Суд дійшов висновку про визнання касаційної скарги ТОВ «Лабрадорит» необґрунтованою і про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №906/1345/19.
Керуючись статтями 234, 235, частиною 2 статті 293 ГПК, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 906/1345/19 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лабрадорит» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 23.09.2020.
2. Копію цієї ухвали, оригінал касаційної скарги разом із доданими до скарги матеріалами (у тому числі оригінал квитанції про сплату судового збору від 13.01.2021 на суму 2   270,00 грн) надіслати скаржникові.
3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя          І. С. Берднік

Судді:          І. С. Міщенко

                                                                                                       В. Г. Суховий