Кропивницький апеляційний суд 

Справа № 33/4809/54/21               Головуючий у суді І інстанції: Рачкелюк Ю.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП         Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2021 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду                                                         Бондарчук Р.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькийапеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера, 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 27.09.2020р. о 23 год. 30 хв. в смт. Новгородка по вул. Криворізька керував транспортним засобом ''Форд-Транзит'', державний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 ''а'' ПДР України, за що передбачена відповідальність по ч.1 ст.130 КУпАП. (Стан сп`яніння встановлено приладом "Драгер", тест №293 від 27.09.2020р., результат тесту 1,51 промілле).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження у справі. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що справа розглянута за його відсутності незважаючи на поважну причину відкладення справи – хворобу та клопотання про відкладення справи. При цьому суд жодного разу не відкладав справу у зв`язку з його хворобою. Кожен раз він з`являвся до суду, а справа була відкладена тільки один раз для ознайомлення з матеріалами справи. 
Крім того, інспектор не було роз`яснено суть адміністративного правопорушення, а також наслідки притягнення до адміністративної відповідальності, не було роз`яснено право на звернення за юридичною допомогою, порушено право на захист. Матеріали справи не містять акту огляду на стан сп`яніння, у якому не відображена дата та час його складання. 
Крім того температура повітря вказана в чеку приладу «Драгер» відрізняється з температурою наданою адвокату на запит з Кіровоградського обласного центру з гідрометеорології. 
Більш того останнє калібрування приладу «Драгер» здійснювалось більше ніж 6 місяців до моменту огляду на стан сп`яніння. 
Також, особу свідка на момент огляду не було встановлено, пояснення свідка не містять даних щодо серії та номеру протоколу. 
Вважає, що пояснення свідків відібрані з грубим порушенням, оскільки не містить відомостей за якими документами встановлено його особу. 
Допитаний в суді першої інстанції свідок пояснив, що надавав пояснення під диктовку працівника поліції. 
Свідчення іншого свідка не містить посилання, що він з годний з текстом. 
Також, в матеріалах справи не містять доказів фату керування ним транспортного засобу. 
Більш того, в матеріалах праві відсутні докази законності зупинки транспортного засобу. 

До суду апеляційної інстанції надійшла заява від захисника Сілкіної С.В. про розгляд справи без її участі та участі  ОСОБА_1 , а тому суд апеляційної інстанції вважає за можливим провести розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника. 

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно вимог пункту 2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015  № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:
поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби);
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.
Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №109598 від 27.09.2020, яким підтверджується, що саме 27.09.2020р. о 23 год. 30 хв. в смт. Новгородка по вул. Криворізька, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 4);
- поясненнями ОСОБА_1 викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, відповідно до яких останній вину визнає, кається, претензій до працівників поліції не має (а.с.4);
- чеком приладу «Drager ALCOTEST 6820», згідно з яким результат тесту позитивний та становив 1,51 проміле (а.с.3);
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, млява мова, почервоніння обличчя. Огляд ОСОБА_1 проводився з використанням приладу «Drager ALCOTEST 6820» в присутності свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 результат тесту позитивний та становив 1,51 проміле з яким ОСОБА_1 погодився (а.с. 6);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких кожен окремо підтвердив, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою технічного засобу результат тесту позитивний та становив 1,51 проміле (а.с. 7-8);
- відеозаписом наявного в матеріалах справи на якому зафіксовано огляд ОСОБА_1 в присутності двох свідків, результат огляду становив 1,51 проміле (а.с. 14);
- письмовою заявою ОСОБА_1 від 27.09.2020р., в якій він зазначає, що зобов`язується не керувати транспортним засобом до витверезіння (а.с.9). 

Також судом першої хоча безпосередньо не зазначено в судовому рішення, однак досліджено докази на підтвердження винуватості, а саме:
-пояснення ОСОБА_1 наданих у суді першої інстанції відповідно до яких 
він їхав автомобілем до брата з м. Кривого Рогу в с. Михайлівка Олександрійського району та був зупинений працівниками поліції у смт. Новгородка. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", на що він погодився. Даний огляд було проведено у присутності свідків;
- свідоцтвом про перевірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, відповідно до яких за результатами перевірки «Drager ALCOTEST 6820» встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам методики перевірки та вказане свідоцтво чинене до 11.02.2020 (а.с.35);
- сертифікатом відповідності відповідно до якого «Drager ALCOTEST 6820» відповідає регламенту щодо медичних виробів (а.с. 36);
- сертифікатом перевірки типу, відповідно до якого «Drager ALCOTEST 6820» підтверджує позитивні результати перевірки засобів вимірювальної техніки (а.с. 37);
- деклараціями про відповідність вимогами Техінчного регламенту щодо медичних виробів, відповідно до якого «Drager ALCOTEST 6820» є медичним виробом (а.с. 38-39). 
Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року із змінами від 28.10.2015 року «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду», а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.9 а ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Що стосується апеляційних доводів стосовно не визнання пояснень свідків неналежним та недопустимим доказом необхідно зазначити наступне. 
Як вбачається з ОСОБА_1 наданих у суді першої інстанції, останній підтвердив факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків. 
Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заперечує факту проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків. Крім того, в матеріалах справи наявний відеозапис відповідно до якого підтверджується, що огляд ОСОБА_1 проводився в присутності двох свідків. 
Отже, в матеріалах справи наявний відеозапис на підставі якого можливо перевірити, як пояснення свідків так і дії працівників поліції на правомірність та відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції. 
Перевіркою інформації, яка зафіксована на диску відеозапису апеляційним судом не було встановлено жодних порушень дій працівників поліції та розбіжність в показаннях свідків. Порушення порядку огляду також не було встановлено. 
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 підтверджує факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки в присутності двох свідків, на відеозаписі зафіксований порядок огляду ОСОБА_1 , який в свою чергу повністю збігається з поясненнями свідків, апеляційний суд вважає необгурнтованими доводи з стосовно не визнання їх неналежним та недопустимим доказом. 

Щодо тверджень про визнання чеку приладу «Drager ALCOTEST 6820» неналежним доказом з приводу його перевірки, необхідно зазначити наступне. 
З «Інструкції з експлуатації газоаналізатора «Alcotest Drager» умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що прилад має-проходити калібрування кожні шість місяців.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.
Статтею 17 згаданого вище Закону передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться: науковими метрологічними центрами, які мають міжнародно визнані калібрувальні та вимірювальні можливості за відповідними видами та підвидами вимірювань, та/або із застосуванням національних еталонів; науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів.
Перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 23 «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», затвердженого Постановою КМУ від 04.06.2015 р. № 374та пп.5) ч.1ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» газоаналізатори відносяться до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, оскільки використовуються у сфері контролю безпеки дорожнього руху.
Відповідно до положень Національного стандарту України «Загальні вимоги до компетентності випробувальних та калібрувальних лабораторій», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №375 від 27.12.2006р., калібрувальні лабораторії повинні відповідати вимогам цього стандарту та пройти акредитацію (атестацію) й мати відповідний сертифікат.
Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, а тому  газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, Німеччина, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 N 1747 і становить 1 рік.
В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» ARLJ -0488 (а.с. 35) за допомогою якого було проведено огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу та з якого вбачається, що свідоцтво про повірку газоаналізатору «Alcotest 6820» чинне до 11.02.2021.
Викладене свідчить про те, що технічний засіб, за допомогою якого проводився огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на момент проведення огляду – 27.09.2020, відповідав усім встановленим для його застосування вимогам та був придатний для застосування.
За таких підстав суд апеляційної інстанції залишає без задоволення доводи апеляції щодо тверджень про визнання чеку приладу «Drager ALCOTEST 6820» неналежним доказом з приводу його перевірки. 

Щодо тверджень про визнання чеку приладу Drager ALCOTEST 6820 неналежним доказом з підстав розбіжності в температурі повітря вказаною в чеку з температурою наданою адвокату на запит з Кіровоградського обласного центру з гідрометеології, необхідно зазначити наступне.
Враховуючи, що прилад «Drager ALCOTEST 6820» до проведення перебував в автомобілів працівників поліції його температура могла відрізнятися від температури навколишнього середовища, проте обстеження проведено в дозволеному інструкціє діапазоні температур, а тому це на правильність остаточного результату не впливає 
Як вбачається з відеозапису наявного в матеріалах справи, після огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу в присутності свідків, останній сам визнав, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, згідно з письмових показань вказаних ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, останній визнає свою вину у вчиненні правопорушення. 
Більш того в матеріалах справи наявний підпис ОСОБА_1 в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 6), відповідно до якого останній погоджується з результатами огляду. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 під час огляду його на стан алкогольного сп`яніння повністю погодився з результатами огляду та визнав вину, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи про визнання чеку приладу «Drager ALCOTEST 6820» неналежним доказом з підстав розбіжності в температурі.

Разом з тим, не може бути враховано доводи стосовно визнання акту акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6) неналежним доказом з підстав відсутності дати його складання, оскільки вимогами Інструкції не передбачення встановлення дати під час його складання.

Також судом апеляційної інстанції не може бути враховано доводи ОСОБА_1 , стосовно того, що він не кервав транспортним засобом, оскільки вказані доводи спростовуються поясненнями ОСОБА_1 наданих у суді першої інстанції. При цьому в апеляційній скарзі ОСОБА_1 також зазначає про те, що він керував транспортним засобом. 

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що свідки не можуть підтвердити керування ним транспортним засобом, як підстава для скасування судового рішення, суд апеляційної інстанції залишає без задоволення, оскільки у відповідності до вимог КУпАП свідки лише підтверджують факт проходження або відмову у проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, збирання доказів на керування транспортним засобом покладається на органи поліції. 
Разом з тим, доводи ОСОБА_1 стосовно того незаконності його зупинки, судом апеляційної інстанції не можу бути враховано оскільки апелянтом не надано жодного доказу на підтвердження цього. 

Доводи апеляції  ОСОБА_1 про те, що відеозапис є неналежним доказом не може бути прийнято до ували оскільки відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. 

Твердження апеляції про розгляд справи без  ОСОБА_1 за наявності клопотання про відкладення не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції з наступних підстав.
В протоколі про адміністративне правопорушення міститься підпис ОСОБА_1 від 27.09.2020 про те, що розгляд справи відбудеться в Новгородківському районному суді Кіровоградської області. 
В Новгородківському районному суді Кіровоградської області справа призначалась до розгляду на 30.10.2020. Однак, від в ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з підстав ознайомлення з матеріалами справи провадження. З матеріалами справи ОСОБА_1 ознайомився в повному обсязі 30.10.2020. 
Згодом справа призначена до розгляду на 06.11.2020. Однак, від адвоката 
Сілкіна М.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з ознайомленням з матеріалами справи. При цьомЮу ОСОБА_1 будучи ознайомлений з матеріалами справи 30.10.2020 підтримав клопотання свого захисника. 
В судовому засіданні 27.11.2020 року ОСОБА_1 заявив клопотання про витребування матеріалів з управління патрульної поліції та в справі оголошено перерву до 11.12.2020. 
11.12.2020 року від захисника Сілкіної М.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 .
Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи в суді, почав вчиняти дії спрямовані на затягування розгляду справи та зловживаючи свої правами намагався ухилитися від притягнення до адміністративної відповідальності. 
Тому суд першої інстанції вірно дійшов до висновку, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
В той же час практика Європейського Суду з прав людини ( зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. За таких підстав суд першої інстанції вірно дійшов до висновку про необхідність провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З огляду на викладене враховуючи, що районним судом вживалися заходи стосовно належного його повідомлення правопорушника, апеляційний суд залишає без задоволення вимоги  ОСОБА_1 стосовно порушення районний судом вимог КУпАП в частині розгляду справи про адміністративне правопорушення без участі правопорушника. 

Більш того, апеляційний суд поновив строк на апеляційне оскарження постанови районного суду, тим самим поновив у правах передбачених ст. 268 КУпАП, однак апелянтом не було надано будь-яких додаткових доказів та аргументів стосовно його не винуватості. 
Враховуючи, що в Кропивницькому апеляційному суді ОСОБА_1 забезпечено право бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення в апеляційному суді, надати особисті пояснення, бути заслуханим судом, надати докази що доводять його невинуватість тощо.
Проте, ОСОБА_1 будь яких доказів до апеляційної скарги та в суді апеляційної інстанції, які-б могли вплинути на правильність прийнятого рішення не надав. 
А тому, на думку апеляційного суду районний суд правильно розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 та його захисника при наявній його заяви про відкладення розгляду, оскільки поведінка ОСОБА_1 спрямована на затягування розгляду справи. 

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим. 
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено. 
За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП України, -
П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Новгородківського районного суду Кіровоградської області від 21 грудня 2020 року, про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Кропивницького
апеляційного суду                                              Р.А. Бондарчук