Номер провадження: 22-ц/813/3693/21 
Номер справи місцевого суду: 523/805/19
Головуючий у першій інстанції Кисельов В. К.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2021 року                                                                 м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.
                        за участю секретаря: Дубрянської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за скаргою ОСОБА_1  на дії старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Бєлоусової Юлії Петрівни, старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) - Росоловської Марії Василівни (заінтересована особа - Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»), на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену під головуванням судді Кисельова В.К. 04 березня 2020 року у м. Одеса, -
встановила:

У січні 2019 року ОСОБА_1  звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси із скаргою на дії старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Бєлоусової Ю.П., старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби м. Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) - Росоловської М.В. (заінтересована особа - АТ «Державний ощадний банк України») (т. 1 а.с. 1-2, 176-178).
В обгрунтування скарги ОСОБА_1 зазначив, що постановою про відкриття виконавчого провадження 04 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Суворовського ВДВС м. Одеса Росоловською (Граболовою) М.В. було відкрите виконавче провадження № 52547908 (далі - ВП № 52547908) про примусове виконання виконавчого листу № 523/453/13-ц, виданого 10 квітня 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 5 941,33 грн. та 30 929,15 доларів США. Постановою старшого державного виконавця Суворовського ВДВС м. Одеси Росоловською (Граболовою) М.В. про передачу виконавчого документа/провадження від 02 червня 2017 року ВП № 52547908 було передано до Біляївського міськрайонного ВДВС ГТУЮ в Одеській області у зв`язку із зміною адреси реєстрації, згідно інформаційної довідки з ДРПН з боржником зареєстровано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Станом на 18 грудня 2019 року ВП № 52547908 перебуває у провадженні старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої службі Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусової Ю.П. Скаржник вважав, що діяльність старшого державного виконавця Суворовського ВДВС м.Одеси Росоловської (Граболової) М.В. та старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусової Ю.П. є незаконною, а прийняті постанови в межах виконавчого провадження є такими, що підлягають скасуванню. 
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження дій старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Бєлоусової Ю.П., а також старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС м. Одеси Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) Росоловської М.В. Вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Росоловської (Граболової) М.В. від 04 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 52547908 по примусовому виконанню вик. лист № 523/453/13-ц, виданого 10 квітня 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» грошової сума у розмірі 5 941,33 грн. та 30 929,15 доларів США залишено без задоволення. Вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови Старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Росоловської (Граболової) М.В. про передачу виконавчого провадження ВП № 52547908, по примусовому виконанню вик. лист № 523/453/13-ц, виданого 10 квітня 2013 року Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 5 941,33 грн. та 30 929,15 доларів США залишено без задоволення. Вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови Старшого державного виконавця Бєлоусової Ю.П. Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 04 липня 2017 року про прийняття до провадження матеріалів ВП 52547908 по примусовому виконанню вик. лист № 523/453/13-ц, виданого 10 квітня 2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 5 941,33 грн. та 30 929,15 доларів США - залишено без задоволення (т. 1 а.с. 250-255).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою задовольнити скаргу у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що державний виконавець проявив бездіяльність, а саме: не проводив належним чином перевірку майнового стану боржника, не здійснював виїзд за адресою реєстрації боржника, не отримував пояснень від осіб, які проживають за адресою реєстрації боржника, більше шести місяців не здійснював заходів щодо передачі виконавчого провадження по фактичному місцю проживання боржника (т. 2 а.с. 1-7).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2013 Суворовським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державну ощадний банк України" грошової суми у розмірі 5 941,33 грн. та 30 929,15 доларів США (т.1 а.с. 86-87). 
       Згідно п.2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 09 червня 2013р.), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів 
(посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. 
       З інформації, яка наявна у виконавчому листі вбачається, що строк пред`явлення виконавчого документу встановлений до 23 квітня 2014р., що відповідало вимогам п.2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на 09 червня 2013 р.)
У виконавчому листі наявні відмітки, що державним виконавцем 23 квітня 2014р. було відмовлено у прийнятті до виконання виконавчого листа на підставі п. 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», а також повторно за цим же пунктом без вказівки дати. 
       Пунктом 8 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», (в редакції на 02 березня 2014р.) було встановлено, що Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. 
       Однак, у виконавчому листі не зазначено, на підставі чого державним виконавцем двічі відмовлялось у прийнятті до виконання виконавчого листа. 
       Останній запис датовано 08 грудня 2015р., згідно якого виконавчий лист було повернуто на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».
       Згідно п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на 06 червня 2015р.) виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче 
провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено 
частково, повертається стягувачу у разі, якщо:  у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього 
Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
       Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на 06 червня 2015р.), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання 
перериваються, зокрема, пред`явленням виконавчого документа до виконання.
       Згідно п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України  «Про виконавче провадження» (в редакції на 06 червня 2015р.), після переривання строку пред`явлення виконавчого 
документа до виконання, перебіг строку поновлюється. Час, що минув 
до переривання строку, до нового строку не зараховується. 
       У жовтні 2016 р. АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до Першого Суворовського відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, при цьому надав оригінал виконавчого листа від 10 червня 2013р. (т.1 а.с. 85) 
Постановою про відкриття виконавчого провадження 04 жовтня 2016 року, старшим державним виконавцем Суворовського ВДВС м. Одеса Росоловською (Граболовою) було відкрите виконавче провадження № 52547908 (далі - ВП № 52547908) про примусове виконання виконавчого листа № 523/453/13-ц, виданого 10 червня 2013 Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" грошової суми у розмірі 5 941,33 грн. та 30 929,15 доларів США (т.1 а.с. 91). 
На підставі викладеного, враховуючи, що виконавчий лист було повернуто державним виконавцем 08 грудня 2015р., суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідно до 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого документа до виконання було поновлено та останнім днем пред`явлення до виконання була дата 08 грудня 2016р. 
Оскільки виконавчий лист було пред`явлено до виконання у жовтні 2016р., то старшим державним виконавцем Суворовського ВДВС м. Одеса Росоловською (Граболовою) було правомірно відкрите виконавче провадження № 52547908 (далі - ВП № 52547908) про примусове виконання виконавчого листа № 523/453/13-ц, виданого 10 червня 2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відсутні підстави для визнання даної постанови неправомірною та її скасування. 
У наступному, в процесі виконання виконавчих дій, державним виконавцем було встановлено, що за ОСОБА_1 зареєстровано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .1 (а.с. 107). 
Постановою Старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Росоловської (Граболової) М.В. від 02 червня 2017р. було постановлено передати виконавчий лист № 523/453/13-ц, виданий 10 квітня 2013р. Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" грошової суми у розмірі 5941,33 грн. та 30929,15 дол. США - до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області. 
Постанова була прийнята на підставі ч. 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції від 02 червня 2016р., згідно якої передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України.
Відповідно до п. 6 розділу V «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 р.  № 512/5, 
виконавче провадження передається з одного органу державної виконавчої служби до іншого у разі: якщо місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна знаходиться на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби.
Враховуючи той факт, що державним виконавцем, окрім нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , іншого майна у боржника ОСОБА_1 не виявлено, то державним виконавцем правомірно було передано виконавче провадження до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області. 
Згідно ч.1,2 п. 9 розділу V «Інструкції», про передачу виконавчого провадження іншому органу державної виконавчої служби або до виконавчої групи державний виконавець виносить відповідну постанову, яку разом з матеріалами виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення надсилає до органу державної виконавчої служби, до якого передається виконавче провадження.
Державний виконавець, якому передано виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження матеріалів виконавчого провадження зобов`язаний винести постанову про прийняття виконавчого провадження, яку надсилає сторонам виконавчого провадження.
На підставі викладеного, старший державний виконавецьБіляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Бєлоусова Ю.П. правомірно прийняла постанову від 04 липня 2017 року про прийняття до провадження матеріалів ВП 52547908, по примусовому виконанню вик. лист № 523/453/13-ц, виданого 10 квітня 2013 р. Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" грошової суми у розмірі 5 941,33 грн. та 30 929,15 дол. США.
Згідно ч. 2 ст. 449 ЦПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Суд першої інстанції, з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк для подання скарги з поважних причин, а тому вважав, що даний строк може бути поновлено. 
Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
На підставі викладеного, суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що залишенню без задоволення підлягали вимоги  ОСОБА_1 щодо скасування постанови старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Росоловської (Граболової) М.В. від 04 жовтня 2016 року, вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Росоловської (Граболової) М.В. про передачу виконавчого провадження ВП № 52547908, та вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Бєлоусової Ю.П. від 04 липня 2017 року про прийняття до провадження матеріалів ВП 52547908.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 про те, що державний виконавець проявив бездіяльність, а саме: не проводив належним чином перевірку майнового стану боржника, не здійснював виїзд за адресою реєстрації боржника, не отримував пояснень від осіб, які проживають за адресою реєстрації боржника, більше шести місяців не здійснював заходів щодо передачі виконавчого провадження по фактичному місцю проживання боржника, оскільки вказане є припущеннями апелянта, та у повному обсязі спростовується наявною у матеріалах справи копією виконавчого провадження ВП № 52547908.
Інші докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування  немає.  
Керуючись п. 1 ч. 1 ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 березня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складений 26 березня 2021 року.

Головуючий                                                        С.О. Погорєлова

Судді                                                        А.П. Заїкін

                                                       О.М. Таварткіладзе