Ухвала
Іменем України 
 
11 січня 2021 року
м. Київ
Справа № 607/12680/20
Провадження № 51- 25 впс 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                               ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання               ОСОБА_4 
розглянувши в судовому засіданні подання Тернопільського апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Верховного Суду у порядку ст. 34 КПК України надійшло подання Тернопільського апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
Подання мотивовано тим, що вказане кримінальне провадження надійшло до місцевого суду з порушенням правил підсудності, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин вчинено на території Луганської області, зокрема у містах Брянка та Первомайськ.
Враховуючи викладене, у поданні ставиться питання про зміну територіальної підсудності цього кримінального провадження в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду подання, однак в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Клопотань про відкладення розгляду подання на іншу дату не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи, наведені у поданні, колегія суддів дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, який здійснював судове провадження. 
Частиною 3 ст. 34 КПК України визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого, вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Тернопільського міськрайонного судунадійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 42019210000000099 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Судовий розгляд цього провадження не розпочато.
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що брав участь у злочинній діяльності терористичної організації «Луганська народна республіка» на тимчасово окупованій території Луганської області. 
Як убачається з наданих суду матеріалів, у поданні апеляційного суду ставиться питання про направлення указаного вище кримінального провадження до іншого суду в межах юрисдикцій різних апеляційних судів в контексті положень ч. 1 ст. 32 КПК України. 
Однак, при цьому у поданні не вказується конкретний суд, до якого має бути направлено таке провадження. Також не зазначено обґрунтуванням підстав направлення цього кримінального провадження до такого конкретного суду згідно з вимогами КПК України, що, на думку колегії суддів, має міститися у поданні, якщо ставиться питання про направлення кримінального провадження до іншого суду саме з підстав порушення положень КПК України щодо територіальної підсудності. Зокрема, не вказано, з яких міркувань в контексті диспозиції ч. 1 ст. 258-3 КК України місце дислокації певного так званого військового підрозділу, куди вступив обвинувачений, ототожнюється із місцем вчинення цього злочину взагалі.   
З урахуванням викладеного та положень ст. 34 КПК України, колегія суддів не вбачає на даний час достатніх підстав для задоволення подання апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Керуючись статтями 32, 34 КПК України, Суд
постановив:
Подання Тернопільського апеляційного суду про направлення кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
 Судді
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                             ОСОБА_3