УХВАЛА

11 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/4330/20
адміністративне провадження № К/9901/6820/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської О.Р.,
суддів – Шевцової Н.В., Уханенка  С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року в справі №380/4330/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), у якому просив: 
– визнати протиправною бездіяльність щодо неприпинення (нерозірвання) контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу на підставі підпункту «г» пункту  2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно з поданим рапортом від 16 грудня 2019 року;
– зобов`язати прийняти рішення, яким достроково припинити (розірвати) контракт про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року, позов задоволено:
– визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо неприпинення (нерозірвання) контракту з ОСОБА_1 про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу на підставі підпункту «г» пункту            2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно з поданим рапортом від 16 грудня 2019 року;
– зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) прийняти рішення, яким достроково припинити (розірвати) контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України з ОСОБА_1 .
Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2021 року касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від                       21 вересня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року в справі №380/4330/20 повернуто особі, яка її подала.
26 лютого 2021 року до Верховного Суду вдруге надіслано касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року в справі №380/4330/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на таке.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправною бездіяльності щодо неприпинення (нерозірвання) контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу на підставі підпункту «г» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» згідно поданого рапорту від 16 грудня 2019 року; зобов`язання прийняти рішення, яким достроково припинити (розірвати) контракт про проходження громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Державній прикордонній службі України.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті                12 КАС України у системному зв`язку з приміткою до статті 50 Закону України “Про запобігання корупції” (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі), суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі скаржник також посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення для нього.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на те, що жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням засадничих, раніше ґрунтовно недосліджуваних питань права, відповідь суду касаційної інстанції на які мала б надати уніфікованого тлумачення та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів правовідносин.
Наведені в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що саме ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у цій справі №380/4330/20, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Ураховуючи те, що скаржник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не указав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, установлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
За таких обставин відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 12, 248, 328, 333 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від                      21 вересня 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року в справі №380/4330/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          Н.В. Шевцова
                                                                                                      С.А. Уханенко