ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/3992/17                                        Головуючий суддя І інстанції Шишкін О. В.
Провадження № 22-ц/818/1636/21                                        Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія:  про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року                                                                м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого -         Яцина В.Б. (суддя-доповідач),
суддів -         Бурлака І.В., Пилипчук Н.П.,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 15 жовтня 2020 року, постановлену у складі судді Шишкіна О.В., по справі за заявою представника позивача (стягувача) Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, боржник ОСОБА_1 ,

 
встановив:

13 жовтня 2020 року Представник позивача (стягувача) Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 638/3992/17.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2020 року заяву представника позивача (стягувача) Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 638/3992/17 – повернуто без розгляду.
В апеляційній скарзі тво начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, Коваленко М. просить ухвалу скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.
Вказав, що останнє відоме місце реєстрації ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , і саме ця адреса зазначена у матеріалах справи та у виконавчому листі. Починаючи з 27.03.2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України не приймаються поштою АР Крим та м.Севастополя та повертаються у зворотному напрямку. За вказаних обставин, УДППЗ «Укрпошта» не має можливості пересилати поштові відправлення до півострова Крим, і тому стягувач не має можливості направити копії документів боржнику та надати докази суду надіслання документів ОСОБА_2 .
Зазначив, що невідшкодована на користь університету ОСОБА_2 сума витрат, пов`язаних з його утриманням в університеті – це не отримані державою кошти на національну оборону, що у свою чергу, завдає шкоду безпосередньо публічним інтересам держави.
Згідно з ч. 1, 3 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених ст. 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч 2. ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені у пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи викладене справа переглядається судом апеляційної інстанції за наявними у ній матеріалами без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. 
Згідно ст. 379 ЦПК України:
1. Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, та відповідність нормам процесуального закону, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Постановляючи ухвалу суд першої інстанції вказав, що як вбачається з поданих матеріалів заяви, стягувачем у порушення ч. 2 ст. 183 ЦПК України, не надано доказів надіслання (надання) цієї заяви та доданих до неї матеріалів іншим учасникам справи (провадження), а тому на підставі ч.4 ст.183 ЦПК України, заяву повернуто без розгляду.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням змісту норм ЦПК України та не відповідає завданню цивільного судочинства з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).
Згідно із ч. 4 ст. 183 ЦПК України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Однак, суд першої інстанції не звернув уваги, що вказана стягувачем у заяві адреса боржника ОСОБА_1 знаходиться на тимчасово окупованій території АР Крим, з якою наразі відсутнє поштове сполучення, тому заявник об`єктивно не взмозі виконати згадані приписи ч. 2 ст. 183 ЦПК України щодо надсилання копії заяви (а.с. 1).
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.ч.1, 2, п.10 ч.3 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Однією з основних засад здійснення цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом, до якого входить виходячи з мети цивільного судочинства – строк виконання рішення суду.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Таким чином, суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення заяви без розгляду не урахував, що виконання приписів ч. 2 ст. 183 ЦПК України щодо надсилання заяви боржнику становить для заявника – стягувача надмірний та непропорційний процесуальний тягар, внаслідок чого повернення заяви у даному випадку не відповідає завданню цивільного судочинства.
Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та, діючи всупереч вимогам частини 4 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та повернув заяву без розгляду без з`ясування діючого в таких випадках порядку повідомлення боржника, останнє відоме місце проживання якого знаходиться на тимчасово окупованій території, допустивши внаслідок цього надмірний юридичний формалізм.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що з передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 380 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст ст. 268, 374, 379, 381-390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,
постановив:
Апеляційну скаргу Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба - задовольнити.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 жовтня 2020 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 23 лютого 2021 року.

Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                І.В.Бурлака.

                                                                                      Н.П.Пилипчук.