Дата документу 02.03.2021 Справа № 320/2041/14-ц

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №320/2041/14        Головуючий у 1 інстанції: Честнєйша Ю.О.
Провадження № 22-ц/807/936/21-2        Суддя-доповідач: Дашковська А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«02» березня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого:        Дашковської А.В.,
суддів:        Кримської О.М.,
       Кочеткової І.В.,
секретар:        Семенчук О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оригинал» на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 січня 2021 року про відмову у відстроченні виконання рішення суду у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ», правонаступник стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОБА-СК-ДОР», до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Оригинал» про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року ПАТ «БАНК ФОРУМ» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Оригинал» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду 03 квітня 2019 року, позов задоволено.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Оригінал» на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 205 428,80 грн., яка складається з: суми заборгованості по кредиту – 1 307 093,12 грн.; суми заборгованості по процентам за користування кредитними коштами – 728 065,08 грн.; пені за простроченим кредитом та процентами – 170 270,60 грн.
Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Оригінал» на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» судовий збір в розмірі 3 654 грн.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2020 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 25 листопада 2020 року, замінено стягувача ПАТ «БАНК ФОРУМ» на його правонаступника ТОВ «ПРОБА-СК-ДОР».

В грудні 2020 року ТОВ «Оригинал» звернулось до суду із заявою про відстрочення виконання рішення.
В обґрунтування заяви зазначило, що протягом 2019 року відбулось відступлення прав вимог за кредитним та іпотечним договорами - ТОВ «ФК ВЕСТА» за договором відступлення права вимоги № 31/07-2019 від 31.07.2019 року відступило ТОВ «ПРОБА-СК-ДОР» право вимоги за кредитним договором № 0103/08/07-СL від 17.04.2008, який був укладений між АКБ «Форум» та ОСОБА_2 , яке належало ТОВ «ФК ВЕСТА» на підставі договору відступлення права вимоги № 0002/19/5 від 26.03.2019 між ТОВ «ФК ВЕСТА» та ПАТ «Форум». 
З урахуванням епідемічної ситуації, пов`язаної з поширенням на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19 було заборонено діяльність торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту. 
ТОВ «Оригинал» згідно статуту має основний вид діяльності - оптова та роздрібна торгівля килимами, надання в оренду торговельних площ, у зв`язку з чим було вимушено припинити діяльність та зачинити торгову точку. Станом на грудень 2020 року товариство вимушено працювати лише під замовлення.
З лютого-березня 2021 року товариство планує отримувати за оренду по 34000 грн. Окрім цього, з лютого-березня щороку розпочинається сезонний продаж підлогових покриттів, тому планують під замовлення щомісяця продавати покриттів приблизно на 200 000 гривень. Також товариство має торговельне обладнання, яке в продажі на загальну суму 200 000 гривень. 
За попередньо домовленістю з банківськими установами товариство має погодження умов перекредитування за державною програмою «5-7-9» на суму 2 500 000 гривень у лютому 2021 року, що надасть змоги виконати рішення суду.
На підставі зазначеного просило відстрочити виконання рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року строком до 01 липня 2021 року.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 січня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Оригинал» про відстрочку виконання рішення суду відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «Оригинал» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на відсутність доходу через запровадження карантину, просило скасувати ухвалу суду та прийняти нову про задоволення заяви.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходів з того, що зазначені обставини не є винятковою обставиною, яка є підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 квітня 2017 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду 03 квітня 2019 року, позов ПАТ «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Оригинал» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Оригінал» на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 205 428,80 грн., яка складається з: сума заборгованості по кредиту – 1 307 093,12 грн.; сума заборгованості по процентам за користування кредитними коштами – 728 065,08 грн.; пеня за простроченим кредитом та процентами – 170 270,60 грн. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ТОВ «Оригінал» на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ» суму судового збору в розмірі 3 654 грн.

Рішення суду набрало законної сили 03 квітня 2019 року та перебуває на виконанні.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2020 року замінено стягувача - ПАТ «БАНК ФОРУМ» на його правонаступника ТОВ «ПРОБА-СК-ДОР».

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).

Виконання судового рішення, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013року по справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Стаття 6 Конвенції гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлено сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємною частиною «права на суд» та фундаментальним аспектом верховенства права є принцип правової визначеності (певності), який включає дотримання принципу остаточності судового рішення.

У розумінні практики Європейського суду частина 1 статті 6 Конвенції передбачає не лише доступ до правосуддя і встановлення порядку судового розгляду, а й гарантує виконання судових рішень з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання рішення залишилося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відтак, невиконання судових рішень, які набрали законної сили, є неприпустимим і, виходячи з обставин цієї конкретної справи, не може бути виправданим.

За приписами частини 1 статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 5 статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Системний аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування статей 435 ЦПК України і 33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Оцінюючи ці докази у їх сукупності і взаємному зв`язку та враховуючи фактичні обставини справи, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, про те, що заявник не довів виключних обставин для надання відстрочки.

В якості обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду, заявник посилався на введення на території України карантину.

Проте, як обґрунтовано було встановлено судом першої інстанції, введення на території України карантину не є підставою для відстрочення виконання рішення, не є тими обставинами, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення, наявність яких робить його виконання неможливим.

Колегія суддів також звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів про те, що після набрання заочним рішенням суду від 13 травня 2017 року законної сили боржником вживались заходи, спрямовані на виконання судового рішення, і лише після введення карантину ТОВ «Оригинал» перестало погашати заборгованість.

Отже, заявником не доведено наявність виняткових обставин, що виникли в ході виконання рішення суду та мають особливий характер і ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, з наявністю яких ст.435ЦПК України пов`язує можливість здійснити відстрочення виконання судового рішення.

Крім того, колегія суддів враховує ті обставини, на які товариство посилається в заяві про відстрочення виконання рішення, зокрема, що станом на час розгляду апеляційної скарги товариством досягнуто домовленість з банківськими установами про погодження умов перекредитування на суму 2 500 000 гривень, що надає змоги виконати рішення суду.

Невиконання рішення суду у визначені законом строки без відповідних правових підстав, передбачених законом, зокрема ст.435 ЦПК України, не відповідатиме засадам цивільного законодавства, передбаченим ст.3 ЦК України, оскільки може призвести до порушення охоронюваних законом прав та інтересів стягувача, які підтверджені судовим рішенням.

Таким чином, аналізуючи наведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність обставин, які б свідчили про істотне ускладнення виконання рішення суду або про неможливість його виконання.

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційна скарга не містить.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оригинал» залишити без задоволення.
Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 05 січня 2021 року про відмову у відстроченні виконання рішення суду у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складений 04 березня 2021 року.

Головуючий        А.В. Дашковська 

Судді:         О.М. Кримська 

       І.В. Кочеткова