ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 332/2424/20                                 Головуючий в 1 інст. Яцун О.С.
Провадження № 33/807/175/21                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       
4 березня 2021 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу за участю ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кального Д.С., потерпілого ОСОБА_2 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2021 року, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол згідно якого 28 серпня 2020 року о 19 год. 50 хв. на 4 км. + 700 м. автошляху Запоріжжя – Біленьке Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 206, державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечної швидкості руху та перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі не подав сигналу про намір повороту ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Renault Sandero, державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 14.2 б, 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху.
Дослідивши матеріали справи та висновки експертизи № 9-951 від 30 грудня 2020 р., суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення та провадження у справі закрив на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вважає, що зазначене рішення винесено з порушенням норм матеріального права та за умови невідповідності висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, що є підставами для його скасування.
В обґрунтування вказує, що він 28 серпня 2020 року рухався по трасі Т-08-06 «Запоріжжя-Біленьке» на автомобілі Renault Sandero, державний номер НОМЕР_2 за с. Бабурка, в бік с. Біленьке за вантажною машиною, яка рухалась зі швидкістю приблизно 40 км/год. На даній ділянці проїзної частини існує однорядний двосторонній рух транспорту. Під`їжджаючи до нерегульованого перехрестя «Солов`їний гай» за 30 км. до перехрестя, він – ОСОБА_2 увімкнув лівий сигнал повороту. Переконавшись, що у зустрічному напрямку та праворуч відсутні транспортні засоби, він почав маневр повороту вліво з траси. Оскільки обгін на перехресті заборонено п. 14.6 ПДР, він – ОСОБА_2 не міг передбачити маневрів інших учасників дорожнього руху, що заборонені ПДР. 
Зауважує, що керуючи автомобілем він повністю дотримався вимог щодо дорожньої обстановки: він рухався з відповідною швидкістю, контролював стан дорожнього руху, був уважним, стежив за дорожньою обстановкою і не відволікався від керування автомобілем у дорозі, дотримувався ПДР і т.д. 
Вказує, що в цей час автомобіль Peugeot 206, під керуванням ОСОБА_1 , здійснював маневр обгону по зустрічній смузі в попутному з ним напрямку та оскільки водій Peugeot 206 не дотримувався ПДР, безпечної швидкості, не встиг загальмувати, у зв`язку із чим сталося ДТП. 
Зазначає, що ОСОБА_1 не було дотримано ПДР України, а саме п. 14.2 та 14.6, що і спричинило ДТП. 
Апелянт зауважує, що посилання ОСОБА_1 на відсутність видимості перехрестя не є підставою для його звільнення від адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до пп. б п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Вказує, що для того, щоб вчасно помітити перехрестя та зреагувати, водій ОСОБА_1 мав дотримуватися безпечної швидкості та правильно оцінювати дорожню обстановку, а також враховувати, що вже була темна пора доби, що підтверджується поясненнями свідка ДТП ОСОБА_3 .
ОСОБА_2 в своїй апеляційній скарзі зазначає, що не міг передбачити маневри ОСОБА_1 , які не передбачені ПДР та уникнути зіткнення. Водій транспортного засобу Peugeot 206 ОСОБА_1 створив аварійно-небезпечну ситуацію, оскільки здійснював обгін на перехресті, внаслідок чого йому було заподіяно матеріальну шкоду. 
Зауважує, що в день ДТП співробітниками поліції протокол на нього не складався, оскільки в його діях порушень ПДР не вбачали. 
Вважає, що висновок експерта №9-951 від 30.12.2020 року є недопустимим доказом у справі з огляду на те, що експерт під час її проведення використовував не дані протоколу огляду місця події та схеми до нього, а лише пояснення водія ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що свідчить про використання хибних вихідних даних зі численними суперечностями, оскільки дані експертизи не відповідають даним схеми ДТП. 
Зазначає, що пояснення ОСОБА_1 при здійсненні експертизи не мають братися до уваги, оскільки він є не тільки свідком, а і зацікавленою особою відносно факту не притягнення його до адміністративної відповідальності. 
Просить постанову суду першої інстанції скасувати, визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Крім того, до апеляційної скарги додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Виходячи зі змісту заяви, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, ОСОБА_2 посилається на те, що копію постанови отримав лише 11 лютого 2021 року.
Заявлене ОСОБА_2 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 не був присутній у судовому засіданні першої інстанції, а оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення отримав 11 лютого 2021 року (а.с. 75), тобто вже після спливу строку на апеляційне оскарження.
3 березня 2021 року до Запорізького апеляційного суду від захисника ОСОБА_1 – адвоката Кального Д.С. надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в яких він вказує, що інформацію про час розгляду справи від потерпілого ніхто не приховував, судові повістки надсилались вчасно, інформація на сайт «Судова влада України» розміщувалась вчасно, рішення по справі оприлюднене ще до його вступу в законну силу і направлено учасникам, що свідчить про те, що жодним чином права потерпілого не порушувались і тому у потерпілого ОСОБА_2 не має жодних об`єктивних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження. 
Крім того, зазначає, що відповідно до висновків експерта, які викладені на аркуші 20-21 експертизи, аркуш справи 60-61 в діях водія ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з ДТП не має. Більш того, експертом навіть не згадуються пункти правил 12.1 і 2.3 б, які співробітники поліції зазначають в протоколі. 
Зауважує, що експертом прямо зазначено у відповіді на запитання 5, що водій, який збирається змінити напрямок руху або здійснити поворот за межами населеного пункту, повинен подати сигнал повороту на відстані не менше 150-200 метрів. 
Крім того, вказує, що на аркуші справи №44, абзацу 5 в своїх письмових поясненнях водій автомобіля ОСОБА_2 вказує на те, що він подав сигнал повороту за 30 метрів, що підтверджують пояснення водія ОСОБА_1 і на підставі цього експертом спростовано порушення водієм ОСОБА_1 п. 14.2 б Правил дорожнього руху України, тобто сигнал повороту було подано вже коли ОСОБА_1 здійснював маневр обгону. 
Також зазначає, що експертом прямо вказано про порушення ОСОБА_2 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. 
Просить відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а в разі поновлення такого строку залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. 
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, без надання доповнень. 
Захисник – адвокат Кальній Д.С. у судовому засіданні апеляційного суду просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити. Зазначив, що по цій дорожньо-транспортній пригоді вже прийнято рішення апеляційним судом, де визнано ОСОБА_2 винним, зокрема в порушенні вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Вказав, що судом першої інстанції було досліджено всі матеріали справи, зокрема висновок експерта, яким спростовано наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому правопорушення. 
ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, без надання доповнень. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кального Д.С., перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №102126 від 28 серпня 2020 року,  ОСОБА_1  28 серпня 2020 року о 19 год. 50 хв. на 4+700 м автошляху Запоріжжя – Біленьке Запорізького району Запорізької області, керуючи транспортним засобом Peugeot, державний номер  НОМЕР_1  не врахував дорожньої обстановки, не витримав безпечної швидкості руху та перед початком обгону не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі не подав сигналу про намір повороту ліворуч, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Renault Sandero, державний номер  НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Своїми діями  ОСОБА_1  порушив вимоги пп. 14.2 «б», 12.1, 2.3 «б» Правил дорожнього руху (а.с. 4).
На схемі дорожньо – транспортної пригоди, долученої до протоколу, зображено місце розташування транспортних засобів Peugeot, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та Renault Sandero, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням  ОСОБА_2 , кілометровий стовпчик, місце зіткнення, суцільна лінія розмітки, сліди гальмування тощо (а.с. 5).
Крім того, у схемі відображена таблиця, де зафіксовані пошкодження транспортних засобів: Peugeot 206, під керуванням ОСОБА_1 (належність ОСОБА_4 )., зокрема, деформація передньої центральної та бокової правої частини та Renault Sandero, під керуванням ОСОБА_2 , зокрема, деформація лівої бокової частини (а.с. 5 зворотної сторони).
Додана до протоколу фототаблиця також підтверджує наявність вищевказаних пошкоджень транспортних засобів Peugeot 206 та Renault Sandero (а.с. 8-10).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , які надані ним 28 серпня 2020 року вбачається, що знаходячись за кермом автомобіля Пежо 206, державний номер НОМЕР_1 він їхав з боку м. Запоріжжя в бік села Розумівка. Впевнившись в безпечності свого руху виїхав на смугу зустрічного руху для здійснення маневру об`їзду 7 автомобілів, в тому числі вантажного транспортного засобу. Він – ОСОБА_1 включив лівий покажчик повороту та почав маневр. Автомобіль другого учасника ДТП рухався в правій полосі руху за вантажним автомобілем. Несподівано для нього – ОСОБА_1 автомобіль другого учасника ДТП почав здійснювати поворот наліво, при цьому не впевнившись в безпечності маневру, чим перегородив його – ОСОБА_1 автомобілю рух, внаслідок чого наніс два удари в передню праву сторону його автомобіля. Коли він – ОСОБА_1 побачив, що автомобіль другого учасника ДТП почав маневр (повороту наліво) він – ОСОБА_1 виконав всі необхідні дії для уникнення ДТП. Крім того, на цій ділянці дороги, під`їжджаючи до перехрестя знак, який попереджає, що попереду перехрестя відсутній. Також, вказує, що на цій ділянці ростуть дерева та вона не освітлюється, а тому в даній обстановці передбачити, що автомобіль увімкне покажчик повороту для такого маневру неможливо. Зазначив, що вантажний автомобіль та транспортний засіб, який знаходився позаду нього рухались зі швидкістю приблизно 40 км./год. На час зіткнення швидкість його – ОСОБА_1 автомобіля була в межах 80 км./год. (а.с. 6). 
Із письмових пояснень ОСОБА_2 , надані ним 28 серпня 2020 року, вбачається, що він – ОСОБА_2 рухаючись на автомобілі Renault Sandero, державний номер НОМЕР_3 включив заздалегідь покажчик лівого повороту, переконавшись при цьому у відсутності, рухаючись на зустріч транспорту та переконавшись в дзеркало бокового виду, що його – ОСОБА_2 ніхто не обганяє, понизив швидкість приблизно до 20 км./год., повернув вліво через переривисту лінію. Коли він з`їжджаючи з полоси зустрічного руху та маневр повороту вже майже був завершений, отримав удар в бокову задню частину автомобіля транспортним засобом Peugeot 206, державний номер НОМЕР_1 . Вказує, що транспортний засіб Peugeot здійснював потрійний обгін на великій швидкості, про що свідчить його гальмівний шлях. Від удару його – ОСОБА_2 автомобіль розвернуло. В своїх поясненнях просив звернути увагу на те, що він не перевищував дозволену швидкість та заздалегідь включив покажчик повороту, впевнившись в безпечності маневру (а.с. 7). 
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 був складений за порушення вимог п.п. 14.2 б, 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України.
Згідно п. 2.3 б вказаних Правил, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. 
Пунктом 12.1 Правил передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. 
Із п. 14.2 б Правил випливає, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Із висновку Запорізького науково - дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №9-951 від 30 грудня 2020 року вбачається наступне:
1) Згідно пояснень водія ОСОБА_2 , у дорожньо – транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Peugeot» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності із вимогами пп. 12.2, 12.3, 12.6, 12.9, 14.2 Правил дорожнього руху України. Згідно пояснень ОСОБА_1 у дорожньо – транспортній ситуації, що розглядається, водій автомобіля «Peugeot» ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності зі вимогами пп. 12.2, 12.3, 12.6, 12.9 Правил дорожнього руху України; 
2) Згідно пояснень ОСОБА_2 – визначити технічну можливість у водія автомобіля «Peugeot» ОСОБА_1 уникнути зіткнення з автомобілем «Renault», не є можливим, оскільки відсутня інформація щодо, часу існування небезпеки для руху водію, якому вона була створена та моменту виникнення небезпеки для руху водію, якому вона була створена. Згідно пояснень водія ОСОБА_1 – водій автомобіля «Peugeot» не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Renault»;
3) Згідно пояснень водія ОСОБА_2 – в діях водія автомобіля «Peugeot» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам пп. 12.6, 12.9, 14.2 Правил дорожнього руху України не вбачається. Визначити чи є в діях водія автомобіля «Peugeot» ОСОБА_1 невідповідності вимогам пп. 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, що знаходяться в причинному зв`язку з ДТП, можливо після надання відповідних даних, щодо видимості елементів проїзної частини для автомобіля «Peugeot» та визначення у водія автомобіля «Peugeot» ОСОБА_1 технічної можливості уникнути ДТП. Згідно пояснень водія ОСОБА_1 – в діях водія «Peugeot» ОСОБА_1 невідповідностей вимогам пп. 12.2, 12.3, 12.6, 12.9 Правил дорожнього руху України не вбачається;
6) Згідно пояснень водія ОСОБА_2 – відстань настання перехрестя не вказано, тому відповісти на дане питання не є можливим. Згідно пояснень водія ОСОБА_1 – в даній дорожній ситуації водія автомобіля «Peugeot» ОСОБА_1 не мав технічної можливості зупинити автомобіль до лінії перехрестя з моменту його виявлення (а.с. 51-61).
Із змісту вищевказаного висновку експерта вбачається, що він прямо та безсуперечно не доводить факт порушення ОСОБА_1 п.п. 14.2 б, 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
Доводи ОСОБА_2 з приводу порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 14.2 та 14.6 Правил дорожнього руху України не можуть взятись до увагу апеляційним судом, оскільки такі доводи виходять за межі протоколу про адміністративне правопорушення, в якому ставиться в провину ОСОБА_1 порушення вимог п.п. 14.2 б, 12.1, 2.3 б Правил дорожнього руху України. 
З приводу доводів ОСОБА_2 про те, що висновок експерта є недопустимим доказом, оскільки при проведені експертизи були використані лише пояснення водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне. 
Так, як випливає із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються в тому числі висновком експерта.
Як вбачається із висновку експерта №9-951 від 30 грудня 2020 року для проведення експертизи судом першої інстанції було надано копію постанови на 1 акр. та справу про адміністративне правопорушення на 34 арк.
Крім того, після відповідного клопотання експерта від 30 жовтня 2020 року (а.с. 36), адвокатом Кальним Д.С. були надані вихідні дані для проведення експертизи (а.с. 40-41). 
Зі змісту висновку експерта випливає, що під час проведення експертизи були враховані пояснення ОСОБА_1 від 28 серпня 2020 року, пояснення ОСОБА_5 від 28 серпня 2020 року, від 6 жовтня 2020 року та від 13 жовтня 2020 року, клопотання (уточнене) адвоката Кального Д.С. про призначення експертизи від 16 жовтня 2020 року та від 19 жовтня 2020 року, в яких були надані відповідні вихідні дані, клопотання адвоката Кального Д.С. про доповнення постанови про призначення експертизи від 6 листопада 2020 року та схема місця ДТП (а.с. 51-61). 
При цьому слід зазначити, що згідно телефонограми секретаря судового засідання потерпілий ОСОБА_2 повідомлявся про те, що до суду першої інстанції надійшло клопотання експерта, з яким потрібно ознайомитися та надати інформацію, необхідну для проведення експертизи (а.с. 39). 
Після чого, вказане клопотання експерта було отримано ОСОБА_2 (а.с. 54, 48), а тому останній міг скористатися своїм правом для надання відповідної інформації експерту.
Відтак, апеляційний суд вважає, що висновок експерта є допустимим та належним доказом, який встановлює відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП з приводу обставин, вказаних в протоколі серії ОБ №102126. 
Доводи про те, що експертом не повинно було братися до уваги пояснення ОСОБА_1 , через те, що він є заінтересованою особою, також є неприйнятними, оскільки експертом при проведенні експертизи досліджуються всі обставини дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі і пояснення учасників ДТП, що в сукупності мають істотне значення для правильності висновку. 
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, та "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Таким чином, доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи, а висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, в частині закриття провадження по справі, у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н ОВ И В:

Поновити  ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2021 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  залишити без задоволення.
Постанову Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27 січня 2021 року, якою провадження у відношенні ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                         В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 332/2424/20