ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року 
м. Київ
справа № 816/723/16
адміністративне провадження № К/9901/36900/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції справу № 816/723/16
за позовом ОСОБА_1 до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання бездіяльності протиправною
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року, ухвалену суддею Бойком С.С.
та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, ухвалену колегією суддів у складі: головуючого судді Бондара В.О., суддів Калиновського В.А., Калиткою О.М.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У травні 2016 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи (далі - відповідач, Полтавський обласний центр МСЕ), у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненаправлення виданої йому виписки з Акту огляду медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) до довідки серії ВТЕ 86 №086911 від 14 квітня 2005 року до Управління Пенсійного фонду України в м. Карлівка Полтавської області для призначення пенсії по втраті годувальника як інваліду з дитинства.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 14 квітня 2005 року є інвалідом І групи з дитинства пожиттєво. Через відсутність оригіналу довідки до Акту огляду МСЕК серії ВТЕ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року має проблеми з оформленням соціальної допомоги по інвалідності та пенсії по втраті годувальника. В судовому порядку встановлено юридичний факт належності йому даної довідки та підтверджено факт відсутності оригіналу, а також встановлено факт належності йому Акта огляду у МСЕК №228/7 від 14 квітня 2005 року та індивідуальної програми реабілітації інваліда №144 від 14 квітня 2005 року до Акта № 228/7 огляду у МСЕК 14 квітня 2005 року, виданих на його ім`я. Проте, починаючи з 2005 року відповідач порушує його право на отримання необхідної матеріальної допомоги, гарантованої Конституцією України, порушення якого позивач вбачає у ненаправленні Полтавським обласним центром МСЕ документів, що підтверджують право на соціальну пенсію як інваліду з дитинства до управління Пенсійного фонду. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
3. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
4. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивачем при зверненні до суду з цим позовом не обґрунтовано у чому саме полягає порушення його прав та законних інтересів. Посилання позивача на порушення його прав шляхом ненаправлення Полтавським обласним центром МСЕ до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області виданої на його ім`я довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року є безпідставними, оскільки відповідач не мав відповідного обов`язку, крім того, позивач огляд в 2005 році у відповідача не проходив, відповідач не отримував для видачі бланків довідок із вказаними позивачем серією та номером, та, відповідно, довідка, яку зазначає позивач відповідачем не видавалася та у відповідних журналах суворої звітності відсутні записи про огляд позивача та видачу йому довідки до акта огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух в касаційній інстанції
5. Не погоджуючись з постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року та ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просив скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове про задоволення позовних вимог.
6. Доводи касаційної скарги за змістом є подібними до тих, які були наведені у поданій позивачем апеляційній скарзі. Зокрема, скаржник указує на те, що судами не взято до уваги той факт, що Машівським районним судом Полтавської області в справі № 540/477/16-ц від 08 квітня 2016 року вже було встановлено юридичний факт належності ОСОБА_1 акта огляду МСЕК № 228/7 від 14 квітня 2005 року, на підставі якого була видана довідка МСЕК серії ВТЕ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року. 
7. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
8. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року №2147-VІІІ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" (далі - Закон № 2147-VІІІ).
9. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України у редакції вищевказаного Закону обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
10. У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпунктів 1, 7 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України матеріали касаційної скарги передано до Верховного Суду.
11. 13 березня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду та за результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Стародуба О.П., суддів: Анцупової Т.О., Кравчука В.М. 
12. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 грудня 2020 року вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Стародуб О.П., судді: Берназюк Я.О., Кравчук В.М.
13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 23 грудня 2020 року задоволено заяви суддів Стародуба О.П., Берназюка Я.О., Кравчука В.М. про самовідвід.
14. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 грудня 2020 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року №2592/0/78-20 визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.
15. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 18 січня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Позиція інших учасників справи
16. Від відповідача відзив на касаційну скаргу не надходив, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій за наявними в справі матеріалами у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 345 КАС України.
Установлені судами фактичні обставини справи
17. Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач посилається на наявність у нього копії довідки до акту огляду МСЕК від 14 квітня 2005 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виданої, за твердженням позивача, обласною спеціалізованою психо-неврологічною МСЕК, яка, як вказує позивач, видана до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911, відповідно до якої ОСОБА_1 визначено першу групу інвалідності з дитинства безтерміново.
18. Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області у справі №531/573/15-ц від 07 травня 2015 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Карлівської райдержадміністрації про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , юридичного документу - довідка до акту огляду МСЕК від 14 квітня 2005 року серії ВТЄ 86 № 086911 з записом голови МСЕК, де записано "огляд заочний вперше, група інвалідності - перша, причина інвалідності - інвалід з дитинства, інвалідність встановлена безтерміново. Висновок про умови та характер праці - потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Не працездатний".
19. Рішенням Машівського районного суду Полтавської області у справі №540/477/16-ц від 08 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Полтавське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , акта № 228/7 огляду  МСЕК від 14 квітня 2005 року, виданого на ім`я " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ", встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , індивідуальної програми реабілітації інваліда № 144 від 14 квітня 2005 року до акту № 228/7 огляду МСЕК від 14 квітня 2005 року, виданого на ім`я " ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ".
20. ОСОБА_1 направляв звернення до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області щодо поновлення пенсії по втраті годувальника.
21. Позивач отримав лист управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області № 03/П-02 від 27 лютого 2015 року, у якому зазначено, що відповідно до статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. Згідно з пунктом 2.18 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. Вкотре повідомлено, що в разі визнання ОСОБА_1 інвалідом з дитинства, останньому буде поновлено пенсію по втраті годувальника на термін інвалідності.
22. При встановленні наявності у відповідача зазначеної довідки судами досліджено витяг з книги протоколів засідань обласної МСЕК № 1 "Контроль", витяг з журналу протоколів засідань обласної МСЕК №1 "Визначення ступеня втрати працездатності по "Оранті", витяг з книги протоколів засідань обласної МСЕК № 1 "ЧАЕС 2" та встановлено, що в період з 13 по 16 квітня 2005 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оглядався комісією, діагноз не встановлювався.
23. Відповідно до наданого відповідачем витягу з Журналу обліку отримання і витрат довідок на МСЕК форми № 160-2/о за період з 21 червня 2004 року по 15 лютого 2006 року довідки МСЕК з серією ВТЄ-86 та з 6-ти значними номером відповідачем не отримувалися та, відповідно, не видавалися.
24. Витягом з Журналу обліку довідок МСЕК, виданих інвалідам, за період з 16 грудня 2004 року по 14 грудня 2005 року, підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , довідка до акта огляду МСЕК не видавалася.
25. Відповідно до Статуту Полтавського обласного центру медико-соціальної експертизи (в редакції яка діяла станом на дату спірних правовідносин) до складу Полтавського обласного центру МСЕ на правах структурних підрозділів входить, крім іншого, центр МСЕ, який включає в себе підрозділи: організаційно - методичний, два обласні, сім міжрайонних, п`ять спеціалізованих (онкологічна, офтальмологічна, кардіологічна, фтизіатрична, психіатрична) МСЕК.
26. В матеріалах справи містяться докази про огляд ОСОБА_1 вперше 04 травня 2007 року та встановлення третьої групи інвалідності з дитинства на строк до 01 червня 2008 року з травня 2007 року.
27. Доказів щодо встановлення інвалідності ОСОБА_1 після червня 2008 року до суду не надано.
28. Також, в матеріалах справи наявна копія постанови Карлівського районного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Карлівської РДА про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити певні дії, якою у задоволенні позову відмовлено.
28.1. В позові ОСОБА_1 просив зобов`язати УПСЗН Карлівської РДА Полтавської області залучити до його заяви від 19 травня 2015 року копію довідки до акту огляду МСЕК від 14 квітня 2005 року серії ВТЕ-86 №086911 та рішення Карлівського районного суду від 07 травня 2015 року №531/573/15-ц та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому соціальну допомогу як інваліду з дитинства І групи.
28.2. Проте, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Суд мотивував своє рішення тим, що з доданих до позову матеріалів не можливо встановити, що позивачем при зверненні до УПСЗН Карлівської РДА надавалася довідка медико-соціальної експертизи або медичний висновок, видані у встановленому порядку, також суд не вбачав протиправних дій відповідача у відмові у призначенні ОСОБА_1 соціальної допомоги як інваліду з дитинства І групи. 
28.3. Зазначене рішення Карлівського районного суду Полтавської області ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 серпня 2015 року залишено без змін.
Нормативне регулювання
29. Відповідно до частини першої статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
30. Положеннями статті 3 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21 березня 1991 року №875-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи Міністерства охорони здоров`я України.
Положення про медико-соціальну експертизу затверджується Кабінетом Міністрів України з урахуванням думок громадських організацій інвалідів в особі їх республіканських органів.
31. Згідно з абзацом 1 пункту 5 Положення про медико-соціальну експертизу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1992 року №83 (далі - Положення №83, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) органом, який здійснює медико-соціальну експертизу, є медико-соціальні експертні комісії (МСЕК), що організуються в самостійні центри, бюро при управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.
32. Пунктом 25 Положення №83 передбачено, що МСЕК проводять засідання тільки у повному складі і колегіально приймають рішення. Дані експертного огляду і рішення заносяться до акта огляду та протоколу засідання медико-соціальної експертної комісії, які підписуються головою, членами комісії і засвідчуються печаткою.
33. Відповідно до пункту 29 Положення №83 якщо хворий за станом здоров`я згідно з висновком лікарсько-консультаційної комісії лікувально-профілактичного закладу не може з`явитися до медико-соціальної експертної комісії, огляд проводиться вдома або в стаціонарі, де він перебуває на лікуванні. У виняткових випадках (наприклад, коли громадянин проживає у віддаленій, важкодоступній місцевості) медико-соціальні експертні комісії можуть приймати рішення заочно за згодою громадян, керуючись матеріалами медичних справ.
34. Пунктом 30 Положення №83 визначено, що датою встановлення інвалідності вважається день надходження до медико-соціальної експертної комісії документів, необхідних для огляду хворого. Інвалідність встановлюється до першого числа місяця, наступного за місяцем, на який призначено черговий переогляд хворого.
35. Згідно з абзацом 1 пункту 32 Положення №83 медико-соціальної експертної комісії видають особам, визнаним інвалідами, довідки МСЕК та індивідуальні реабілітаційні програми і в триденний строк надсилають копії цих документів управлінню праці та соціального захисту населення районної, районної в м. Києві та Севастополі державної адміністрації та відповідному відділу, управлінню міської, районної у місті ради, на території якого проживає інвалід. Копія програми надсилається також підприємству, установі, організації, яка зобов`язана надавати соціальну допомогу і здійснювати реабілітацію інваліда.
36. Форми документів, що використовуються у роботі медико-соціальних експертних комісій, затверджуються Міністерством охорони здоров`я України (абзац 2 пункту 32 Положення №83).
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
37. 08 лютого 2020 року набув чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду справ" (далі - Закон № 460-IX).
38. Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 460-IX, касаційний розгляд справи буде здійснюватися в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
39. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом підлягають застосуванню правила статті 341 КАС України, відповідно до яких під час розгляду справи в касаційному порядку суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
40. Згідно з частиною четвертою 4 статті 328 КАС України (в редакції до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
41. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. 
42. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить із такого.
43. Відмовляючи у задоволенні позову у цій справі суди попередніх істанцій виходили з висновку про безпідставність посилань позивача на порушення його прав шляхом ненаправлення Полтавським обласним центром МСЕ до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області виданої на його ім`я довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року, оскільки відповідач не мав відповідного обов`язку, крім того, позивач огляд в 2005 році у відповідача не проходив.
44. Як встановлено судами попередніх інстанці та підтверджується матеріалами справи, Полтавським обласним центром МСЕ довідка на ім`я ОСОБА_1 14 квітня 2005 року не видавалася.
45. За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій стосовно відсутності у відповідача обов`язку щодо направлення до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області вказаної довідки, оскільки така довідка не видавалася. 
46. Доводи скаржника про те, що Машівським районним судом Полтавської області в справі №540/477/16-ц від 08 квітня 2016 року вже було встановлено юридичний факт належності ОСОБА_1 акту огляду МСЕК №228/7 від 14 квітня 2005 року, на підставі якого була видана довідка МСЕК серії ВТЕ 86 №086911 від 14 квітня 2005 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки саме лише встановлення юридичного факту не є підставою для встановлення судом бездіяльності посадових осіб.
47. Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 04 листопада 2020 року справа № 816/724/16 за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності посадових осіб Полтавського обласного центу МСЕ щодо ненаправлення виданої на ім`я ОСОБА_1 довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 №086911 від 14 квітня 2005 року до Управління праці та соціального захисту населення м. Карлівки Полтавської області для призначення соціальної допомоги як інваліду з дитинства.
48. Крім того, колегія суддів наголошує, що завданням адміністративного судочинства є захист саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, що звернулася до суду з позовом. Тобто, у будь-якому випадку звернення, суб`єкта правовідносин з адміністративним позовом до суб`єкта владних повноважень передбачає існування публічно-правового спору, який виник щодо права, яке ґрунтується за законі. Такий спір має бути реальним, а наслідки спірних рішень, дій/бездіяльності, так само як і результат вирішення судом спору, повинні мати безпосередній вплив на відповідне право (порушення якого зумовило звернення до суду).
49. При цьому, відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.
50. Аналіз пункту 32 Положення №83 свідчить, що станом на час виникнення спірних правовідносин, МСЕ, у тому числі і відповідач у цій справі, були зобов`язані надсилати довідки МСЕК, окрім особам, визнаним інвалідами, лише управлінню праці та соціального захисту населення районної, районної в м. Києві та Севастополі державної адміністрації та відповідному відділу, управлінню міської, районної у місті ради, на території якого проживає інвалід. 
51. Тобто, Полтавський обласний центр МСЕ станом на час виникнення спірних правовідносин не мав встановленого Законом обов`язку надсилати довідки МСЕК будь-яким іншим особам, а отже не міг допустити протиправної бездіяльності щодо ненаправлення такої довідки, зокрема і органам Пенсійного фонду України.
52. З огляду на наведене, колегія суддів погоджується також з висновками судів попередніх інстанцій стосовно безпідставності посилань позивача на порушення його прав шляхом ненаправлення Полтавським обласним центром МСЕ до управління Пенсійного фонду України в Карлівському районі Полтавської області виданої на його ім`я довідки до акту огляду МСЕК серії ВТЄ 86 № 086911 від 14 квітня 2005 року.
53. Враховуючи викладене, Верховний Суд констатує, що висновки судів попередніх інстанцій у цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
54. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.
55. Доводи та аргументи скаржника зводяться до переоцінки доказів, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і свідчать про незгоду заявника із правовою оцінкою судами обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
56. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
57. Відповідно до частини першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
58. На підставі викладеного, Верховний Суд констатує, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ґрунтуються на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна юридична оцінка із правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а суди першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи не допустили порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, відповідно підстави для скасування чи зміни оскарженого рішення суду апеляційної інстанції відсутні.
59. Отже, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.
Висновки щодо розподілу судових витрат
62. З огляду на результат касаційного розгляду, витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2017 року у справі № 816/723/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов