УХВАЛА

18 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 215/2770/19
адміністративне провадження № К/9901/15100/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Радишевської  О.Р.,
суддів - Кашпур О.В., Уханенка  С.А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2020 року в справі №215/2770/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у м.  Кривому Розі ради, відділу ведення державного реєстру виборців про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, відділу ведення державного реєстру виборців, у якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність, яка виразилась у непідкоренні і незабезпеченні гарантій відповідно до статей 33, 70, 71 Конституції України, згідно із заявою від 12 квітня 2019 року вх. № 1021-20-22/2;
- захистити права, пов`язані з виборчим процесом, свободою пресування і вільним вибором місця проживання відповідно до статей 3, 19, 22, 33, 69-71 Конституції України шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) відповідача на зазначення місця його перебування за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати протиправною бездіяльність, яка виразилась у порушенні механізму, порядку, шаблону розгляду його заяви від 12 квітня 2019 року вх № 1021-20-22/2, відповідно до статей 18, 19 Закону України «Про звернення громадян», частин першої, другої, восьмої статті 11 Закону України «Про державну службу»;
- захистити право голосу на виборах Президента України, зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги яких порушено відповідачем, згідно з статтею 249 КАС України.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня               2019 року в задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року залишено без руху.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року повернуто скаржнику.
Ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2020 року визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2020 року в справі №215/2770/19; відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; касаційну скаргу на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від                    04 травня 2020 року в справі №215/2770/19 залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали, шляхом сплатити судового збору і надіслання належних доказів на підтвердження його сплати або документів на підтвердження того, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за 2019 рік; подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення і надіслання відповідних доказів.
Ухвалою Верховного Суду від 12 січня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2020 року в справі №215/2770/19.
Ухвалу про продовження строк для усунення недоліків касаційної скарги скаржником отримано 23 лютого 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 04  травня 2020 року встановлено, що її прийнято без повідомлення (виклику) учасників справи, повний текст якої складено цього ж дня. Тобто останнім днем строку на її касаційне оскарження є 03 червня 2020 року.
Касаційну скаргу надіслано до Суду 16 червня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі скаржник порушував питання про поновлення строку на касаційне оскарження, посилаючись на те, що докази отримання копії оскаржуваного судового рішення містяться в матеріалах справи.
На виконання вимог Суду про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано заяву, у якій, на обґрунтування поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження указує про те, що докази отримання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 21  травня 2020 року містяться у матеріалах справи. 
Водночас Суд позбавлений можливості перевірити цю обставину з огляду на те, що матеріали справи витребовуються із суду першої інстанції лише в разі відкриття провадження в справі, про що скаржнику було роз`яснено в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 09 липня 2020 року. 
Щодо сплати судового збору, у заяві скаржник просить звільнити від його сплати в зв`язку із тяжким матеріальним становищем. На підтвердження указаної обставини долучено довідку Тернівського УПСЗН в місті Кривому Розі №4580 від 03 серпня  2020 року про те, що щомісячна компенсаційна виплата непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю, складає 793,04 грн (за період із серпня 2018 року по липень 2020 року).
Відповідно до частини першої  статті 133 КАС України  суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно з частиною другою  статті 132 КАС  України  розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Частиною першою  статті 8 Закону України «Про судовий збір»  передбачено, що, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача  -  фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Отож звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду. Суд, вирішуючи це питання, ураховує майновий стан сторони, який є оціночним і залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.
З огляду на викладене, оскільки скаржник не надав належних доказів неможливості сплати судового збору, підстави для звільнення від сплати судового збору відсутні.
Такими доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік разом із довідкою органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.
Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Оскільки скаржником не усунуто недоліків касаційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, касаційну скаргу необхідно повернути скаржнику.
Керуючись статтями 132, 133, 169, 248, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2020 року в справі №215/2770/19   повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, установленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          О.В. Кашпур
                                                                                                      С.А. Уханенко