СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р.                                                                          Справа № 905/2419/18  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В. , суддя  Стойка О.В. 

за участі секретаря судового засідання Пронози А.П.,
за участі представників:
позивача - адвокат Романюха Д.М. (діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 1243 від 10.02.2004 та ордеру серії ДП № 1268/034 від 11.02.2021); адвокат Горянін А.О. (діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 268 від 16.07.2007 та довіреності №3 від 01.02.2021);       
відповідача  - адвокат Тимошина О.А. (діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК № 001009 від 16.10.2018 та довіреності б/н від 10.07.2020);  
приватного виконавця - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу боржника – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” (вх. № 211Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28 грудня 2020 року по справі № 905/2419/18 (повний текст складено 28.12.2020), яку винесено за результатами розгляду скарги боржника – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” від 13.11.2020 за вх. № 21583/20 (вих. № 158-юр від 11.11.2020) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича щодо виконавчого провадження з примусового виконання наказу у справі № 905/2419/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергоінвест Трейдінг”, код ЄДРПОУ 38915177);
до Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахтоуправління “Донбас”, код ЄДРПОУ 36982901;
про стягнення збитків в сумі 26257778,71 грн, інфляційних втрат в сумі 8565269,80 грн та 3% річних в сумі 1927246,88 грн,

                                                    ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 у справі № 917/476/19 позовні вимоги ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” до ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” про стягнення збитків в сумі 26257778,71 грн, інфляційних втрат в сумі 8565269,80 грн, 3% річних в сумі 1927246,88 грн задоволено частково. Стягнуто з ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” на користь ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” суму коштів в розмірі 24538555,20 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі  1237909,38 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
10.08.2020 на примусове виконання зазначеного рішення Господарським судом Донецької області видано наказ по справі № 905/2419/18.
13.11.2020 за вх. № 21583/20 на адресу Господарського суду Донецької області надійшла скарга боржника – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” вих. № 158-юр від 11.11.2020 про: 1) визнання незаконною бездіяльності Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко К.П. щодо звернення стягнення на майно ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, яке знаходиться у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”; 2) зобов`язання здійснити необхідні виконавчі дії для стягнення на майно ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, яке знаходиться у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”.
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.12.2020 у справі № 905/2419/18  (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сковородіна О.М., суддя Курило Г.Є., суддя Говорун О.В.) у задоволенні скарги ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” від 13.11.2020 за вх. № 21583/20 (вих. № 158-юр від 11.11.2020) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича щодо виконавчого провадження з примусового виконання наказу у справі № 905/2419/18 відмовлено.
Боржник – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 28.12.2020 у справі № 905/2419/18, скаргу на дії приватного виконавця задовольнити в повному обсязі. 
      В обгрунтування апеляційної скарги вказує на те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки бездіяльності Приватного виконавця Мельниченко К.П., який в порушення положень ст.ст. 2, 18, 48, 53, 56 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, за обставин виявлення ним безспірної, підтвердженої судовим рішенням дебіторської заборгованості стягувача перед боржником в розмірі 113 438 968,22 грн, в рамках виконавчого провадження №6285663, не здійснив жодних передбачених законом дій щодо першочергового звернення стягнення на зазначені грошові кошти. На думку скаржника  дії Приватного виконавця Мельниченко К.П. щодо невжиття заходів першочергового звернення стягнення на підтверджену судовим рішенням дебіторську заборгованість в порушення чинного законодавства.
Також на думку скаржника судом першої інстанції не розглянуто його клопотання № 158/1-юр від 11.11.2020 про зупинення передачі описаного в рамках виконавчого провадження№ 62856636 майна на реалізацію до розгляду судом його скарги на дії державного виконавця. Вказує на те, що відповідно до вимог ч. З ст. 42 ГПУ України боржнику, як стороні по справі, надано право заявляти клопотання у будь якій стадії процесу у тому числі і при розгляді скарг на дії та рішення приватного виконавця. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 905/2419/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою боржника, встановлено стягувачу та приватному виконавцю строк для подання відзивів, заяв та клопотань по апеляційній скарзі, призначено справу до розгляду на 11.02.2021 об 11:00 год.
09.02.2019 на підставі відповідного розпорядження керівника апарату Східного апеляційного господарського суду у зв`язку з відпусткою судді Істоміної О.А., яка входила до складу постійної колегії суддів для розгляду справи № 905/2419/18, було проведено повторний автоматизований розподіл між суддями зазначеної судової справи та для її розгляду визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя  Барбашова С.В., суддя Стойка О.В.
За приписами ч. 14 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, у разі зміни складу суду, розгляд справи починається спочатку.
Представники боржника - ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” у судовому засіданні 11.02.2021 підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі.
Представник стягувача - ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні 11.02.2021 усно оголосив свої заперечення на апеляційну скаргу.
Приватний виконавець Мельниченко К.П. відзив на апеляційну скаргу не надав, у судове засідання 11.02.2021 не прибув. Станом на 11.02.2021 зворотне поштове рекомендоване повідомлення про вручення приватному виконавцю копії ухвали Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 про відкриття провадження по справі та призначення справи до розгляду не повернулось до суду апеляційної інстанції.
Враховуючи відсутність відзиву приватного виконавця та його неявку в судове засідання, судова колегія оголосила перерву в судовому засіданні до 25.02.2021.
Представник боржника - ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” у судовому засіданні 25.02.2021 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.
Представники стягувача - ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відзив на апеляційну скаргу не надали, в судовому засіданні 25.02.2021 не погоджуються з доводами боржника, викладеними в апеляційній скарзі, просять ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Приватний виконавець Мельниченко К.П. правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, в судове засідання 25.02.2021 не прибув, причину відсутності не повідомив, хоча про місце, дату та час був належно повідомлений, що підтверджується наявним у матеріалах справи зворотним поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 6102254441073.
У відповідності до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті.
За приписами ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Враховуючи вищезазначене та зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України та те, що явка приватного виконавця в судове засідання не визнавалася обов`язковою, в матеріалах справи достатньо документів для розгляду апеляційної скарги по суті, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду справи впродовж розумного строку, судова колегія дійшла висновку про можливість здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності приватного виконавця.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі боржника, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, а також повноту встановлених судом обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги боржника, виходячи з наступного.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.06.2020 у справі № 917/476/19 позовні вимоги ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” до ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” про стягнення збитків в сумі 26257778,71 грн, інфляційних втрат в сумі 8565269,80 грн, 3% річних в сумі 1927246,88 грн задоволено частково. Стягнуто з ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” на користь ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” суму коштів в розмірі 24538555,20 грн та витрати на оплату судового збору в розмірі  1237909,38 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
10.08.2020 на примусове виконання зазначеного рішення Господарським судом Донецької області видано наказ по справі № 905/2419/18.
Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження". 
Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені   Конституцією України, цим   Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст.ст. 6, 19 Конституції України, органи виконавчої влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим   Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються   Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2020 за вих. № 19/08-1/20 (том 29 а.с. 8-9) стягувач - ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича, тобто за місцем знаходження коштів боржника - ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” на рахунку в ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», розташованому в межах виконавчого округу м. Києва, із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 10.08.2020 у справі № 905/2419/18 (том 29 а.с. 9 – зворотний бік аркуша) на підставі ст.ст. 19, 26, 48 Закону України "Про виконавче провадження".
Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельниченком К.П. на підставі заяви стягувача винесено постанову від 19.08.2020 про відкриття виконавчого провадження ВП № 62856636 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 10.08.2020 у справі № 905/2419/18 (том 29 а.с. 15).
Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до   Закону України "Про виконавче провадження"   знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Аналогічна норма викладена в ч. 6 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Тобто подальші дії приватного виконавця в межах вже відкритого виконавчого провадження здійснюються приватним виконавцем без обмеження виконавчим округом, на території якого він здійснює свою діяльність.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що дії приватного виконавця, який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та подальші виконавчі дії, проведені у відповідності до норм чинного законодавства. 
Відповідно до   ст. 10 Закону України “Про виконавче провадження”,   заходами примусового виконання рішення є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності та інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
     Згідно ч. 2 ст. 48 Закону України “Про виконавче провадження” стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
За вимогами ч. і ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження” виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.
У відповідності до ч. 7 ст. 26 Закону України “Про виконавче провадження”, у разі, якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному   статтею 56   цього Закону.
З матеріалів справи вбачається, що 19.08.2020 приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника на рахунках в банківській установі АБ «Укргазбанк» та виставлені вимоги про примусове списання коштів і станом на 21.08.2020 з рахунків боржника в АБ «Укргазбанк» було списано кошти в розмірі 1000,00 грн. 
Згідно ч. 5 ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження” у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на Окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено обороноздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від тою. хто фактично використовує таке майно.
За приписами ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту (чч. 3, 7   ст. 56 Закону України “Про виконавче провадження”).
     Як свідчать матеріали справи, приватним виконавцем Мельниченком К.П. в межах виконавчого провадження ВП № 62856636 на підставі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову від 19.08.2020 ВП № 62856636 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, в межах суми звернення стягнення на суму 28354111,04 грн (том 29 а.с. 21-22). 
     Відповідно до п. З ч. 5 ст. 19 Закону України “Про виконавче провадження” боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, шо перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
      У відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону України “Про виконавче провадження” розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних коштів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.
       Як свідчать матеріали справи, на вимогу приватного виконавця від 07.09.2020 року №1274, Філією «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця» надано інформацію з Автоматизованої бази даних парку вантажних вагонів щодо зареєстрованих на праві власності вагонів за Товариством з обмеженою відповідальністю «Шахтоуправління «Донбас». 
    Одночасно приватним виконавцем зроблені запити і до інших установ, які проводять реєстрацію майна, зокрема спеціальної техніки. 
     Так, за інформацією Головного управління Держпраці у Донецькій області від 22.09.2020 року № 11-12-6/6430/20, за боржником активів не зареєстровано.
     Таким чином, приватним виконавцем вжито повноту заходів до встановлення активів боржника за аналізом господарської діяльності підприємства, податкової звітності та банківських виписок про рух коштів. 
    Згідно з ч. 5 ст. 48 Закону у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. 
Враховуючи, що боржником не подано декларацію про доходи та майно протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження, відсутності іншого майна боржника та з метою унеможливлення відчуження боржником товарних вагонів і подальшої їх реалізації в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду, приватним виконавцем приватним виконавцем Мельниченком К.П. 07.09.2020 було винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 62856636, якою накладено арешт на майно боржника, зокрема на будь-які вантажні вагони, що належать боржнику, в межах суми заборгованості 28354111,04 грн (том 29 а.с. 23-24). Зазначену постанову приватним виконавцем направлено на виконання до АТ «Українська залізниця». 
АТ «Українська залізниця» листом від 15.09.2020 за вих. № 59/1296  повідомило приватного виконавця про виконання постанови від 07.09.2020 ВП № 62856636 про арешт майна боржника шляхом взяття під контроль філією «ГІОЦ «АТ «Українська залізниця» вагонів, які зареєстровані на праві власності за боржником - ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, та додало до зазначеного листа перелік вказаних вантажних вагонів (т. 29 а.с. 27-30). 
В подальшому, керуючись наданим правом на остаточне визначення черговості стягнення на кошти та інше майно боржника, постановою про звернення стягнення на майно (кошти) боржника від 21.09.2020 ВП № 62856636 приватним виконавцем Мельниченком К.П. звернуто стягнення на вантажні вагони, що належать ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, згідно з переліком, викладеним в зазначеній постанові, в межах залишку суми заборгованості 28353180,04 грн (том 29 а.с. 31-32).
Також 21.09.2020 приватним виконавцем Мельниченком К.П. в межах виконавчого провадження ВП № 62856636 винесено постанову про розшук майна боржника, якою оголошено в розшук вантажні вагони у порожньому стані, зокрема, але не виключно шляхом внесення інформації до автоматичного банку даних парку вантажних вагонів (АБД ПВ) щодо заборони курсування вантажних вагонів у порожньому стані згідно з переліком, викладеним в зазначеній постанові (том 29 а.с. 35-37). Зазначену постанову приватним виконавцем направлено на виконання до АТ «Українська залізниця».
02.11.2020 в межах виконавчого провадження №62856636, стягувач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мельниченко К.П., з листом №145-юр від 02.11.2020, в якому запропонував:
- провести стягнення дебіторської заборгованості з майна боржника, що перебуває в інших осіб, а саме у ПАТ “Донбасенерго”, зазначивши, що останнє має заборгованість перед ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, в сумі більш ніж 135 млн. грн, за договором на постачання вугільної продукції №544/УД від 30.11.2015;
- та/або провести стягнення на майно   боржника, що знаходиться у стягувача- ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”, у сумі 113438968,22 грн та підтверджене рішенням суду у справі №910/22878/17 (т.с. 28, а.с. 169). 
Приватний виконавець листом №1566 від 04.11.2020 надав відповідь, в якій:
- стосовно дебіторської заборгованості боржника, що перебуває в інших осіб, а саме у ПАТ “Донбасенерго”, зазначив, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень, відсутні відомості про ухвалене судом рішення щодо стягнення коштів з ПАТ “Донбасенерго” на користь ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”. З метою встановлення наявності безспірної заборгованості приватним виконавцем Мельниченком К.П. направлено запит до ПАТ “Донбасенерго” щодо господарських договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю “ШАХТОУПРАВЛІННЯ “ДОНБАС”;
- стосовно проведення стягнення на майно боржника, що знаходиться у стягувача - ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”, зазначив, що за проведеним аналізом дебіторської заборгованості ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”, на користь ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” за рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 у справі № 910/22878/17, приватним виконавцем встановлено наявність виконавчого провадження № 61468868, яке відкрите 04.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Олефіром О.О. При цьому, за аналізом банківської виписки з АБ “Укргазбанк”, встановлено відсутність будь-яких надходжень на рахунки боржника з цільовим призначенням - погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 у справі № 910/22878/17, здійснене у виконавчому провадженні № 61468868. 
      З огляду на наведене, приватний виконавець вказав про неефективність та недоцільність звернення стягнення на дебіторську заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю “Енергоінвест Трейдінг”.
       13.11.2020 на адресу господарського суду Донецької області від Товариства з обмеженою відповідальністю “Шахтоуправління “Донбас” надійшла скарга №158-юр від 11.11.2020 про: 1) визнання незаконною бездіяльності Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко К.П. щодо звернення стягнення на майно ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, яке знаходиться у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”; 2) зобов`язання здійснити необхідні виконавчі дії для стягнення на майно ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, яке знаходиться у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”.
    Окрім цього 13.11.2020 від боржника надійшло клопотання №158/1-юр від 11.11.2020, у якому останній просив суд зупинити передачу описаного в рамках виконавчого провадження №62856636 майна на реалізацію до розгляду скарги №158-юр від 11.11.2020 по суті.
       В обґрунтування скарги боржник зазначає, що приватний виконавець, маючи відомості з дебіторської заборгованості у  розмірі 113438968,22 грн та наявність рішення господарського суду Донецької області від 22.10.2019 у справі № 910/22878/17, яке набуло законної сили, безпідставно відмовив у проведенні стягнення з боржника ТОВ «Енергоінвест Трейдінг». 
    Відмовляючи у задоволенні скарги на бездіяльність приватного виконавця, господарський суд першої інстанції послався на те, що приватним виконавцем встановлена відсутність у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” коштів, що належать до стягнення на користь ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” за рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 у справі №910/22878/17, а тому ненаправлення  виконавцем до суду клопотання в порядку ст. 366 ГПК України не вплинуло на ефективність виконання судового рішення.  Також суд зазначив, що розгляд клопотання боржника про зупинення передачі описаного в рамках виконавчого провадження №62856636 майна на реалізацію, до розгляду скарги по суті, як окрема процесуальна дія під час розгляду скарги на бездіяльність приватного виконавця, ані нормами Господарського процесуального кодексу України, ані положеннями Закону України “Про виконавче провадження” не передбачена. 
      Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно ст.   339, ч. 2 ст.   342 ГПК України   сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього   Кодексу, порушено їхні права. 
Відповідно до ч. 1   ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження"   рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. 
  Згідно із частинами 1-2   статті 18 Закону України "Про виконавче провадження"   виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
      Згідно ч. І ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.
      Відповідно до ч. 1 ст. 336 Господарського процесуального кодексу України, суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувана або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. 
Тобто процесуальним законодавством визначений порядок звернення стягнення саме на кошти боржника, що перебувають у третіх осіб та відповідно підтверджені рішенням суду (або не оспорюються такою особою). 
Як свідчать матеріали справи, 04.11.2020 приватний виконавець звернувся до ПАТ “Донбасенерго” з вимогою №1569, в якій просив надати інформацію щодо господарських договорів між ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” та ПАТ “Донбасенерго”, за якими у Публічного акціонерного товариства “Донбасенерго” перед ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” наявні неоплачені боргові (майнові) зобов`язання, з наданням завіреної копії договору, завірених копій первинної фінансової документації за договором та інформації щодо залишку неоплачених грошових (майнових) зобов`язань за цим договором (т.с. 29, а.с. 39 -40). 
Листом №01-1.1/101933 від 13.11.2020 ПАТ “Донбасенерго” надало відповідь, що в Господарському суді м. Києві перебуває справа №910/22876/17 за позовом ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” до ПАТ “Донбасенерго” про стягнення заборгованості   за договором про постачання вугільної продукції. 
При цьому ПАТ “Донбасенерго” вказало, що заборгованість перед ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” не визнає. 
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень на той час приватним виконавцем було встановлено відсутність остаточного рішення у справі № 910/22876/17.
Крім того, за проведеним аналізом дебіторської заборгованості ТОВ «Енергоінвест Трейдінг» на користь ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» за рішенням Господарського суду Донецької області під 22.10.2019 року у справі № 910/22878/17, приватним виконавцем було встановлено наявність виконавчого провадження № 61468868, відкритого 04.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Олефіром О.О. 
    При цьому, за аналізом банківської виписки з АБ «Укргазбанк», приватним виконавцем встановлено відсутність будь-яких надходжень на рахунки боржника з цільовим призначенням - погашення заборгованості за рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 року у справі № 910/22878/17, здійснене у виконавчому провадженні № 61468868. 
       Таким чином, з урахуванням положень ст. 336 Господарського процесуального кодексу України станом на 23.11.2020 року заборгованість ПАТ «Донбасенерго» перед ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» не можна було вважати активом боржника, на який може бути звернено стягнення.
      Згідно зі ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» однією з основних засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень. Згідно з ч. І ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» дії виконавця мають бути ефективні в частині виконання рішення суду.
      У висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 28.05.2019 у справі №905/2458/16 зазначено, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь- якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки – перешкоджає такому виконанню.
   При цьому, слід зауважити, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").
  Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.
      Отже, за обставин що склались у даній справі, оцінка таких обставин, доводів сторін (учасників судового процесу) та висновки, зроблені на підставі такої оцінки, не можуть бути на користь обставин, які спрямовані на перешкоджання виконанню остаточного судового рішення». 
      Таким чином, об`єктивні данні про відсутність у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” коштів, що належать до стягнення на користь ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, за рахунок яких можливе виконання рішення у цій справі, вказують, що вчинення дій виконавця про направлення до суду клопотання, в порядку ст. 366 ГПК України, не вплинуло б на ефективність виконання судового рішення. А тому не вчинення таких дій взагалі не призвело до порушення прав скаржника. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з позицією приватного виконавця та суду першої інстанції про те, що звернення стягнення на заборгованість ТОВ «Енергоінвест Трейдінг» перед ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» за рішенням Господарського суду Донецької області від 22.10.2019 року у справі № 910/22878/17 є недоцільним та неефективним для реального виконання рішення суду у справі № 905/2419/18 про стягнення з ТОВ «Шахтоуправління «Донбас» на користь ТОВ «Енергоінвеіст Трейдіиг». 
Згідно   ст. 86 ГПК України   суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Відтак, апеляційним судом не встановлено порушення процедури вчинення виконавчих дій приватним виконавцем передбаченої   Закону України "Про виконавче провадження". 
На підставі наведеного колегія суддів дійшла висновку, що  доводи скаржника необгрунтовані та не підтверджені матеріалами справи, а тому його вимоги про визнання незаконною бездіяльності Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченко К.П. щодо звернення стягнення на майно ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, яке знаходиться у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг” та  зобов`язання здійснити необхідні виконавчі дії для стягнення на майно ТОВ “Шахтоуправління “Донбас”, яке знаходиться у ТОВ “Енергоінвест Трейдінг”- не підлягають задоволенню.
Окрім того, колегія суддів не вбачає правових підстав для розгляду клопотання боржника №158/1-юр від 11.11.2020 про зупинення передачі описаного в рамках виконавчого провадження №62856636 майна на реалізацію до розгляду скарги №158-юр від 11.11.2020 по суті, з огляду на те, що вказане клопотання вчасно боржником не було заявлено до органу виконавчої служби, а подано в процесі розгляду скарги на дії судового виконавця, а тому його розгляд в процесі оскарження дій судового виконавця виходить за межі повноважень суду. 
Відповідно до   ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до   Закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини,  вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
За приписами чч. 1, 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права. Наведені скаржником в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм процесуального права. Тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги боржника ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” (вх. № 211Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28 грудня 2020 року по справі № 905/2419/18 про відмову в задоволенні скарги боржника – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас» від 13.11.2020 за вх. № 21583/20 (вих. № 158-юр від 11.11.2020) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича. 

     Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ч. 2 ст. 254,   п. 25 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 269,   270, 271, 273, п. 1 ч. 1 ст.   275,   ст.ст. 276,   281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

                                                 ПОСТАНОВИЛА:

        Апеляційну скаргу боржника – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас” (вх. № 211Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 28 грудня 2020 року по справі №905/2419/18 про відмову в задоволенні скарги боржника – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас» від 13.11.2020 за вх. № 21583/20 (вих. № 158-юр від 11.11.2020) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 28 грудня 2020 року по справі №905/2419/18 про відмову в задоволенні скарги боржника – ТОВ “Шахтоуправління “Донбас» від 13.11.2020 за вх. № 21583/20 (вих. № 158-юр від 11.11.2020) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Мельниченка Костянтина Павловича - залишити без змін.

    Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

     Повний текст постанови складено   02.03.2021.

Головуючий суддя                                                                    Н.М. Пелипенко

Суддя                                                                                           С.В. Барбашова 

Суддя                                                                                           О.В. Стойка