ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року	Львів	Справа № 140/9122/20 пров. № А/857/948/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,
суддів Сеника Р.П., Хобор Р.Б.,
за участі секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,
представник позивача: не з`явився  
представник відповідача-1: не з`явився 
представник відповідача -2: не з`явився 
представник відповідача-3 :  не з`явився 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 140/9122/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» до Управління Держпраці у Волинській області, т.в.о. начальника Управління Держпраці у Волинській області Кузьмінського Ігоря Ігоровича, головного державного інспектора Управління Держпраці у Волинській області Губарика Олександра Васильовича про  визнання протиправною та скасування постанови,-
суддя в 1-й інстанції – Костюкевич С.Ф.,
час ухвалення рішення – 10 год. 55 хв.,
місце ухвалення рішення - м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – 01.12.2020,-

                                                      В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» (далі - ТзОВ «СК Сабсоіл», позивач) звернулося з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Волинській області (далі - відповідач-1), т.в.о.начальника Управління Держпраці у Волинській області Кузьмінського Ігоря Ігоровича (далі - відповідач-2), Головного державного інспектора Управління Держпраці у Волинській області Губарика Олександра Васильовича (далі - відповідач-3) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ВЛ-229/1647/НД/ТД-ФС від 29.05.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.03.2020 року на територію здійснення господарської діяльності ТзОВ «СК Сабсоіл» прибув для проведення інспекційного відвідування головний державний інспектор Управління Держпраці у Волинській області Губарик О. В., який пред`явив своє службове посвідчення працівнику товариства, надав тому копії направлення від 26.02.2020 року № 174 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування та вимогу про надання документів № ВЛ 229/1647/ПД від 05.03.2020 року. Зазначають, що відповідачем-3 під час інспекційного відвідування не було надано копії наказу Управління Держпраці у Волинській області від 26.02.2020 року № 174-і про проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування, а також акту від 05.03.2020 року, на який останній посилається у вимозі про надання/поновлення документів № ВЛ 229/1647/ПД від 05.03.2020 року.
На підставі вищевказаного акту, 29.05.2020 року т.в.о. начальника Управління Держпраці у Волинській області Кузьмінський І. І. прийняв постанову про накладення штрафу № ВЛ-229/1647/НД/ТД-ФС від 29.05.2020 року, відповідно до якої на підставі абз. 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на ТзОВ «СК Сабсоіл» накладено штраф у розмірі 75 568,00 грн.. 
Звертаючись до суду, позивач зазначає про те, що будь-яких порушень трудового законодавства не вчинив, а тому оскаржувана постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ВЛ- 229/1647/НД/ТД-ФС від 29.05.2020 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2020 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» до Управління Держпраці у Волинській області, т.в.о. начальника Управління Держпраці у Волинській області Кузьмінського Ігоря Ігоровича, Головного державного інспектора Управління Держпраці у Волинській області Губарика Олександра Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови відмовлено.

З висновками суду першої інстанції не погодився апелянт –  Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл», про що зазначено в апеляційній скарзі. Вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою, на думку апелянта, у задоволенні апеляційної скарги, скасування судового рішення суду першої інстанції та винесення судового рішення про задоволення  позовних вимог у повному обсязі. 
Зокрема, апелянт зазначає про те, що Управлінням Держпраці у Волинській області не спростовано того, що в ході інспекційного відвідування підприємства інспектором праці Губарик О.В., не було встановлено жодної особи, що перебувала з позивачем в неоформлених трудових відносинах. Разом з тим, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, в ході інспекційного відвідування зосереджено було увагу не на встановленні фактичних обставин щодо дійсного неоформленого  працевлаштування працівників, а лишень на встановленні можливих порушень при складенні документів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» щодо організації трудової діяльності, що не є доказом порушення законодавства про працю. 

Управління Держпраці у Волинській області направило на адресу суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл»  у якому зазначає про правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.         

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України). 

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.12.2019 року на виконання підпунктів 1, 4 пункту 6 протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 24.12.2019 року № 29 «Про заходи з протидії нелегальному обігу пального» на адресу Управління Держпраці у Волинській області надійшло окреме доручення т.в.о. Голови Державної служби України з питань праці І. Дегнери № 253/5.3-1.9 від 21.12.2019 року, відповідно до якого доручено забезпечити участь представників територіальних органів Держпраці у міжвідомчих регіональних робочих групах, утворених головами обласних та Київської міської держадміністрації, для проведення спільних заходів з метою боротьби із нелегальним обігом і роздрібною торгівлею пальним в Україні.
Також 21.02.2020 року на адресу відповідача-1 надійшло окреме доручення заступника голови Державної служби України з питань праці І. Шумелюка № Д-95/21/4.3-20 від 21.02.2020 року, відповідно до якого доручено здійснити в межах повноважень заходи щодо виявлення порушень вимог чинного законодавства з питань праці та охорони праці на об`єктах  роздрібної торгівлі пальним згідно переліку об`єктів  торгівлі пальним по областях, в якому, окрім інших об`єктів, значиться п. №40 ТзОВ «СК «Сабсоіл» (Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 2).
26.02.2020 року Управлінням Держпраці у Волинській області прийнято наказ №174-І «Про проведення заходу державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування», відповідно до якого направлено головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Губарика О.В. та головного державного інспектора Петриканина В.С. у ТзОВ «СК «Сабсоіл», адреса місця провадження господарської діяльності: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 2, для проведення інспекційного відвідування з метою додержання законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
На підставі наказу №174-І від 26.02.2020 року Управлінням Держпраці у Волинській області видано направлення від 26.02.2020 року №174 на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування, відповідно до якого головного державного інспектора Губарика О.В., за участю головного державного інспектора Петриканина В.С., направлено на проведення заходу державного контролю у формі інспекційного відвідування у ТзОВ «СК «Сабсоіл», строк проведення заходу - 9 робочих днів з 27.02 по 11.03.2020 року, предмет - додержання законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин.
05.03.2020 року головним державним інспектором Управління Держпраці у Волинській області Губариком О. В. було розпочато інспекційне відвідування ТзОВ «СК «Сабсоіл» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Лідавська, 2, пред`явлено  начальнику дільниці ОСОБА_1 службове посвідчення та направлення на проведення інспекційного відвідування, також відповідачем-3 було складено вимогу про надання/поновлення документів від 05.03.2020 року, згідно з якою у зв`язку  з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, строк проведення інспекційного відвідування зупинено до 11.03.2020 року, та зобов`язано директора  ТзОВ «СК «Сабсоіл» до 09 години 00 хвилин 11.03.2020 року надати для проведення інспекційного відвідування такі документи: копію витягу або виписки з ЄДР; паспортні дані керівника (підприємця), копія наказу на призначення керівника; трудові договори, повідомлення до фіскальної служби про прийнятих працівників, накази та заяви на прийняття на роботу всіх працівників (копії); звіти про нарахування та сплату ЄСВ за грудень 2019 року, січень 2020 (копії); пояснення керівника (підприємця) щодо місця здійснення підприємницької діяльності, сфери здійснення підприємницької діяльності, а також кількості працівників (з прізвищами) залучених до роботи; інші документи (копії) на вимогу, у разі потреби під час проведення інспекційного відвідування. Вказану вимогу від 05.03.2020 року № 229/1647/ПД було вручено  начальнику дільниці ОСОБА_1 , що підтверджується його особистим підписом.
Також 05.03.2020 року відповідачем-3 складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ВЛ/229/1647/НД, в якому зазначено, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці, а саме ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування. Вказаний акт представник об`єкта відвідування відмовився підписувати.
11.03.2020 року головним державним інспектором Управління Держпраці у Волинській області Губариком О. В. складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування №ВЛ229/1647/НД, в якому зазначено, що провести інспекційне відвідування виявилося неможливим у зв`язку з ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування, викладеної у вимозі.
14.04.2020 року уповноваженою посадовою особою - т.в.о. начальника Управління Держпраці у Волинській області Кузьмінським І. І. було одержано матеріали відвідування щодо непроведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні у ТзОВ «СК «Сабсоіл» (доповідна записка №18 від 14.04.2020 року). У зв`язку з чим, відповідачем-2 було направлено на адресу позивача лист від 14.04.2020 року №1236/09, в якому зазначено про одержання вказаних документів, а також проінформовано останнього про те, що справа про накладення штрафу буде розглянута у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання вказаних вище документів. Вказаний лист повернувся на адресу Управління Держпраці у Волинській області з відміткою поштового відділення від 05.05.2020 року «за закінченням встановленого строку зберігання». Дані матеріали приєднані до позову.
Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «СК «Сабсоіл» не було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу, оскільки Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 року № 509, не передбачає розгляду справи за участі суб`єкта  господарювання.
29.05.2020 року т.в.о. начальника Управління Держпраці у Волинській області Кузьмінським І. І. на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.03.2020 №ВЛ229/1647/НД було прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ВЛ-229/1647/НД/ТД-ФС, відповідно до якої на ТзОВ «СК «Сабсоіл», на підставі абзацу 8 частини 2  статті 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 75568,00 грн..
Постанова про накладення штрафу від 29.05.2020 року №ВЛ-229/1647/НД/ТД-ФС була надіслана 01.06.2020 року на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням, та вручена останньому 02.06.2020 року, що не заперечується позивачем.

При розгляді судового спору суд першої інстанції прийшов до висновків, що уповноважена особа, котра представляла інтереси Управління Держпраці у Волинській області при здійсненні інспекційного відвідування здійснювала свої повноваженні у відповідності до закону. 

Відповідно до підпункту 2 пункту 10 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги.
Пунктом 11 вказаного Порядку передбачено, що вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій або витягів з документів, пояснень, доступу до всіх видів приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Статтею 12 Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року «Про інспекцію праці у промисловості й торгівлі», що ратифікована  Законом України № 1985-ІV від 08 вересня 2004 року (далі - Конвенція), передбачено, що інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право: а) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції; b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та с) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема: і) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм; іі) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги; ііі) зобов`язувати вивішувати об`яви, які вимагаються згідно з правовими нормами; іv) вилучати або брати з собою для аналізу зразки матеріалів і речовин, які використовуються або оброблюються, за умови повідомлення роботодавцю або його представнику про те, що матеріали або речовини були вилучені або взяті з цією метою.
Тобто, Конвенція визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.

На думку суду першої інстанції встановлено наявність факту створення перешкод позивачем у діяльності інспектора праці, а саме ненадання документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування, тобто невиконання вимоги від 05.03.2020 року № 229/1647/ПД, що є підставою для застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 265 КЗпП України.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що вони не відповідають дійсним обставинам справи з врахуванням наступного.  

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з підпунктом 9 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 року, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Відповідно до пункту 7 вказаного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 за №823, під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю. Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування. У разі потреби для участі в інспекційних відвідуваннях інспектором праці можуть залучатися (за згодою об`єкта відвідування або іншої уповноваженої ним посадової особи) представники профспілок, їх організацій та об`єднань, члени яких працюють на об`єкті відвідування, організацій роботодавців та їх об`єднань, державних органів. Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).
Вказані обставини заперечують дотримання процедури при здійсненні інспекційного відвідування  Управлінням Держпраці у Волинській області, оскільки зі змісту акта від 05.03.2020, складеного відповідачем -3 про неможливість проведення інспекційного відвідування №ВЛ/229/1647/НД, в якому зазначено, що інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з створенням перешкод у діяльності інспектора праці, а саме ненадання для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, неможливо встановити які саме документи були надані юридичною особою. 
Разом з тим, насамперед, посадова особа Управління Держпраці у Волинській області не виконала головної вимоги Порядку №823, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, вказаний акт та подальші акти складені без участі уповноваженої особи.
Колегія суддів звертає увагу, що на момент проведення інспекційного відвідування діяла постанова КМУ від 04.12.2019 р. №1132, якою викладено у новій редакції Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю №823 ( набрала чинності 31 грудня 2019 року),  вказана обставина залишена судом першої інстанції поза увагою. Новий Порядок визначив процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом №1986-IV, та Законом №877.
Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених ч.2 ст.265 КЗпП України та ч.2-7 ст.53 Закону України «Про зайнятість населення» визначено постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013р. № 509 (надалі - Порядок № 509).
Слід також зазначити, що згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.73 КАС України передбачено, що належними є докази які містять інформацію щодо предмета доказування, а згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Суд першої інстанції залишив поза увагою, що винесення 29.05.2020 року т.в.о. начальника Управління Держпраці у Волинській області Кузьмінським І. І. на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування від 11.03.2020 №ВЛ229/1647/НД постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ВЛ-229/1647/НД/ТД-ФС, відповідно до якої на ТзОВ «СК «Сабсоіл», пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013р. № 509, на підставі абзацу 8 частини 2  статті 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 75568,00 грн. здійснено  у період втрати чинності пункту 8 вказаного Порядку на підставі Постанови КМУ № 823 від 21.08.2019.  

Слід також зазначити, що Верховна Рада України 12.12.2019 ухвалила, а 31.01.2020 Президент України підписав Закон України від 12.12.2019 №378-ІХ «Про внесення змін до Кодексу законів про працю України», який 01.02.2020 був опублікований в «Голосі України №20/2020». Даним Законом суттєво зменшений розмір штрафних санкцій. 
В пояснювальній записці до Закону зазначається, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів» від 06.12.2016 №1774 було запроваджено необґрунтовано високі штрафні санкції за порушення норм законодавства про працю. Запровадження таких розмірів штрафних санкцій стало катастрофічним для роботодавців України, в тому числі для фізичних осіб-підприємців, спричинивши хвилю припинення підприємницької діяльності. В існуючих економічних умовах, застосування таких високих штрафних санкцій до представників малого та середнього бізнесу означає автоматичне банкрутство та закриття бізнесу. Разом з тим, штрафні санкції, передбачені трудовим законодавством України мають нести превентивний, а не каральний характер.
Саме тому, нині, прийнято законодавцем обґрунтоване рішення щодо зменшення тиску на осіб, які виконують працю найманих осіб шляхом зменшення штрафів за порушення норм трудового законодавства України. Зменшення економічно необґрунтованих штрафних санкцій за порушення норм трудового законодавства України та припинення процесу ліквідації малого та середнього бізнесу в Україні визнано необхідним у зв`язку з застосуванням нищівних за своїм розміром штрафних санкцій.

Відповідно до ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів  владних повноважень

Отже, оскаржувана постанова від 29.05.2020 складена уповноваженими посадовими особами №ВЛ-229/1647/НД/ТД-ФС, відповідно до якої на ТзОВ «СК «Сабсоіл» з застосуванням пункту 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення» від 17.07.2013р. № 509, на підставі абзацу 8 частини 2 статті 265 КЗпП України, накладено штраф у розмірі 75568,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ЄСПЛ у п.36 по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97 від 1 липня 2003 року зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року).
Судова колегія зазначає, що згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема, в рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, п. 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи тому, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 

Керуючисьч.4 ст.229, ч. 3 ст. 243, ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,-
                                                      П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» задовольнити.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року у справі № 140/12980/20 – скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Волинській області №ВЛ-229/1647/НД/ТД-ФС від 29.05.2020 року про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» штрафу у розмірі 75 568,00 грн..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Волинській області (43026, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, код ЄДРПОУ 39810267) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервісна компанія Сабсоіл» (43023, м. Луцьк, вул. Лідавська, 2, код ЄДРПОУ 42773964) судові витрати, а саме, сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві гривні) 00 коп. та сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три гривні) 00 коп..

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. М. Судова-Хомюк 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Повне судове рішення складено 01 квітня 2021 року