УХВАЛА

11 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 334/8470/19(2-а/334/70/20)
адміністративне провадження № К/9901/2786/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Дашутіна І. В.,
суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №334/8470/19(2-а/334/70/20) за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови від 26 листопада 2019 року у справі про порушення митних правил №0151/11200/19, -
у с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізької митниці ДФС, в якому просила суд визнати не чинною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 26 листопада 2019 року №0151/11200/19.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вказана постанова винесена з порушенням чинного законодавства, зокрема норм КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 485 Митного кодексу України. З огляду на обставини викладені у позовній заяві просив суд задовольнити позовні вимоги.
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
З матеріалів касаційної скарги вбачається, що предметом позову у справі №334/8470/19(2-а/334/70/20) є вимога про скасування постанови Запорізької митниці ДФС від 26 листопада 2019 року у справі про порушення митних правил №0151/11200/19, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 41607,96 грн, що за правилами Кодексу адміністративного судочинства України є категорією справ з приводу рішень суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Таким чином, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо вони не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у чітко визначених законом випадках.
Статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ.
Згідно з частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Водночас згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.
Своєю чергою, стаття 286 Кодексу адміністративного судочинства України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відтак, судові рішення, ухвалені за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності касаційному оскарженню не підлягають.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
З огляду на те, що предметом спору у вказаній справі є рішення суб`єкта владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності, у відкритті касаційного оскарження слід відмовити.
Суд звертає увагу на наявність конкретної і послідовної практики Верховного Суду, яка висловлена, зокрема в ухвалах від 30 квітня 2020 року у справі №704/1304/19, від 28 травня 2020 року у справі №127/32103/19, від 17 березня 2020 року у справі №163/870/17, від 16 березня 2020 року у справі №725/3142/17 від 21 січня 2020 року №163/1146/19.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 272, 286, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01 липня               2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №334/8470/19(2-а/334/70/20) за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про скасування постанови від 26 листопада 2019 року у справі про порушення митних правил №0151/11200/19.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Дашутін
Судді                                                                                                                   О. О. Шишов
                                                                                                                            М. М. Яковенко