Кропивницький апеляційний суд 

№ провадження 33/4809/144/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Колесник С. І. 
Категорія - 172-6 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Олексієнко І. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року. м. Кропивницький
       Кропивницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді Олексієнко І.С.,
із секретарем Верещагіною В.В.
за участю прокурора Зінов`єва М.В., захисника Іващенка І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницький справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Іващенка І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2021 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Олександрiя Кiровоградської області, зареєстрованої за адресою:  АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою:  АДРЕСА_2 , не працюючої
визнано винною за ст.172-6 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2021 року ОСОБА_1 визнано винною за те, що вона будучи суб`єктом декларування, визначеним п.п. «д» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» (далі Закон) – перебуваючи на посаді молодшоrо інспектора вiддiлу нагляду i безпеки Державної установи «Петрівська виправна колонiя (№49)», у період часу з 00 год. 00 хв. 01.01.2019 до 01.04.2019 у порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, яка припинила дiяльнiсть, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, а саме: 12.06.2018 о 16 год. 41 хв., чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
У поданій апеляційній скарзі захисник Іващенко І.Ю.  в інтересах ОСОБА_1  не погоджуючись з рішенням суду, оскаржує його з мотивів необґрунтованості та невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених ст.247 КУпАП. Зазначає, що існували обставини, які  об`єктивно могли завадити  ОСОБА_1  подати декларацію, оскільки,  починаючи з 04.03.2019 у окремих користувачів при роботі з ІТС Реєстр спостерігались помилки, які в повній мірі були усунуті адміністратором ІТС Реєстр ДП «УСС» 06.03.2019 о 14:40. ОСОБА_1 , суду пояснювала, що намагалася заповнити декларацію на сайті, але безрезультатно. Неможливість подати декларацію з 01.01.2019 по 01.04.2019 року не залежало від ОСОБА_1 , оскільки спостерігалися помилки при роботі з ІТС Реєстр.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши висновки захисника Іващенка І.Ю., який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, доводи прокурора щодо законності судового рішення,  апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. ст. 245; 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.
Частиною 1 ст. 176-2 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Судом першої інстанції встановлено факт несвоєчасного подання без поважних причин декларації (після звільнення) за 2018 рік, ОСОБА_1 , як особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік.
Так, відповідно до матеріалів справи,  ОСОБА_1 , 26.04.2018 року наказом №63/ос-18 виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Петрівська виправна колонiя (№49)» ОСОБА_2 , була звільнена з 30.04.2018 року з посади молодшого інспектора вiддiлу нагляду i безпеки за власним бажанням. 
Відповідно до ч.2ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а"і"в"пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держав и або місцевого самоврядування, за минулий рік.
Згідно частиною 1 даної норми закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а"і"в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.
Відповідно до ст. 49 ч. 2 Закону України «Про запобігання корупції», державні органи, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, а також юридичні особи публічного права зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.
Отже, ОСОБА_1 , яка була звільнена 30 квітня 2018 року, будучи суб`єктом декларування, після звільнення зобов`язана була подати до 00:00 год. 01 квітня 2019 року декларацію (після звільнення), особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, 
Однак, термін подання декларації до 1 квітня 2019 року ОСОБА_1 був порушений, оскільки остання подала декларацію 12 червня 2019 року.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю підтверджена дослідженими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, № 323/20 від 28.09.2020 року; повідомленням Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с.11); відомостями Державного підприємства «Українські спеціальні системи» (а.с.31); декларацією ОСОБА_1 , від 12 червня 2019 року (а.с.23-28); послідовністю дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчиняла ОСОБА_1 (а.с. 12-13); письмовими поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 20).
З наведених доказів судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_1 не дотрималася зазначених вимог Закону та не виконала усі дії для подання декларації, шляхом заповнення на офіційному веб сайті Національного агентства декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
З пояснень ОСОБА_1 в суді першої інстанції вбачається, що вона обізнана про необхідність подання електронної декларації, однак не подала таку вчасно, оскільки втратила електронний цифровий підпис.
Крім того, згідно матеріалів справи, а саме згідно витягу Єдиного реєстру декларацій, остання не одноразово подавала декларації з різних підстав, а саме: 06.12.2017, 12.12.2017, 27.03.2018, 27.04.2018, а тому доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не мала навичок подати декларацію завчасно є безпідставними.
Однак, за встановлених обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про поважність причини несвоєчасного подання декларації, у зв`язку з тим, спостерігалися помилки при роботі з ІТС Реєстру, то суд апеляційної інстанції зазначає, що однією із основних ознак правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин.
Конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність за даною статтею виключається.
Під поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Відомості про обставини, які об`єктивно могли завадити ОСОБА_1 , в поданні декларації у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутні та в апеляційній скарзі апелянтом не наведені.
Зазначені ОСОБА_1 причини пропуску встановленого строку, пов`язані із втратою ключа електронного цифрового підпису за попередній рік не є поважними, оскільки Законом України "Про запобігання корупції" передбачена можливість подавати декларацію за відповідний рік з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, однак вказаний час раціонально нею використаний не був.
Окрім того, мотиви наведені захисником щодо причин пропуску строку на подання декларації,  у зв`язку з тим, що при роботі з ІТС Реєстр спостерігались помилкине є такими, що перешкоджали їй виконати вимоги закону щодо подання декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у визначений строк.
Так як, згідно з відомостями Державного підприємства «Українські спеціальні системи» у окремих користувачів при роботі з ІТС Реєстр дійсно спостерігались помилки 04.03.2019, які в повній мірі були усунуті адміністратором ІТС Реєстр ДП «УСС» 06.03.2019 о 14:40.
Тому, аналізуючи доводи захисту, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що причин, які могли завадити ОСОБА_1 подати до НАЗК декларацію у передбачений законом строк, в суді апеляційної інстанції не встановлено, а наведені апелянтом причини несвоєчасного подання декларації, на переконання суду у апеляційної інстанції, не можна вважати поважними.
Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП та, врахувавши вимоги ст. 33 КУпАП, обґрунтовано застосував щодо останньої адміністративне стягнення передбачене санкцією даної статті у мінімальному розмірі.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду першої інстанції, а відповідно, не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:        
Апеляційну скаргу захисника Іващенка І.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25.02.2021 року щодо ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду І.С. Олексієнко