ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/5342/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,     

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" 
на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 р. за заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" про роз`яснення судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 160/5342/19 (м. Дніпро, суддя Турова О.М.)
за позовом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (правонаступником якого є Головне управління ДПС у Дніпропетровській області)
до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада,
про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, -

встановив:

14 серпня 2020 року Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про роз`яснення судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019р. у справі №160/5342/19, в якій просило роз`яснити текст рішення суду від 06 листопада 2019р. у справі №160/5342/19 в частині суми, на яку накладається арешт на кошти та інші цінності підприємства, та переліку рахунків, які викладені в цьому рішенні суду, на які накладається арешт.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року відмовлено Комунальному підприємству Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» в роз`ясненні рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019р. у справі №160/5342/19 за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» оскаржило її в апеляційному порядку, посилаючись на її необґрунтованість. В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд,  роз`яснюючи рішення, не вправі вносити  будь-які зміни в існуюче рішення. Зазначає, що звернувся з заявою про роз`яснення тексту рішення суду в частині суми, на яку накладається  арешт на кошти та інші цінності підприємства, та переліку рахунків, які викладені в цьому рішенні суду, на які накладається арешт, при цьому вказав моменти, які є незрозумілі. Вказує, що висновки, за якими суд першої інстанції відмовив в роз`ясненні рішення не відповідають обставинам справи, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для вирішення питання. Просить ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.09.2020 р. у справі № 160/5342/19  скасувати та ухвалити нове рішення, яким роз`яснити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 160/5342/19.
Позивач та третя особа не скористався правом на подання відзиву.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 листопада 2019 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного судому у справі №160/5342/19 за позовною заявою Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Дніпропетровська обласна рада, про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області задоволено у повному обсязі та накладено арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» в межах суми податкового боргу у розмірі 59570330,79грн.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 р. у справі №160/5342/19 - без змін.
21.07.2020р. рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 р. у справі №160/5342/19 набрало законної сили.
14.08.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» про роз`яснення судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2019р. у справі №160/5342/19, в якій заявник просить роз`яснити текст рішення суду від 06.11.2019р. у цій справі в частині суми, на яку накладається арешт на кошти та інші цінності підприємства, та переліку рахунків, які викладені в цьому рішенні суду, на які накладається арешт.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року Комунальному підприємству Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» відмовлено в роз`ясненні судового рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2019р. у справі №160/5342/19.
Відмовляючи в роз`ясненні рішення, суд першої інстанції виходив з того, що необхідність роз`яснення судового рішення має бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Рішення суду є чітким, зрозумілим і додаткового роз`яснення не потребує, а обставини, на які посилається заявник, не є підставами для його роз`яснення.
Так, в резолютивній частині рішення суду від 06.11.2019р. чітко зазначено, що арешт накладено на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» в межах суми податкового боргу у розмірі 59570330,79грн., отже, жодних неточностей чи незрозумілостей щодо суми податкового боргу, в межах якої накладено арешт, бути не може, бо така сума чітко зазначена судом у рішенні, а зміна суми податкового боргу відповідача станом на теперішній час не є підставою для зміни рішення суду в цій частині, тим більше шляхом його роз`яснення, оскільки приписами ч.1 ст.254 КАС України прямо заборонено роз`яснювати рішення суду шляхом зміни його змісту.
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. 
Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно до ч. 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Ухвалу про роз`яснення судового рішення або відмову у його роз`ясненні може бути оскаржено.
Тобто, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.
Водночас, механізм, визначений цією статтею, не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Як зазначено у пункті 19 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» за правовою природою роз`яснення судового рішення є продовженням його ухвалення, а ухвала про роз`яснення є його складовою. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.
Верховний Суд в ухвалі від 01.02.2018 (справа № 591/3321/17) зазначив, що незрозумілість судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання. Тобто, це стосується випадків, коли не дотримано вимоги ясності, визначеності такого рішення адміністративного суду. Невизначеність судового рішення означає, що воно містить положення, що викликають суперечки щодо його розуміння під час виконання.
Дослідивши зміст мотивувальної та резолютивної частини рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 160/5342/19, колегією суддів встановлено, що вказане рішення є зрозумілим, оскільки не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо його розуміння та не припускає кілька варіантів тлумачення, тому розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення не потребує, а резолютивна частина судового рішення повністю узгоджується з вимогами статті 246 КАС України «Зміст рішення» та містить усі необхідні складові та реквізити. 
Колегія суддів зауважує, що доводи апеляційної скарги містять більше посилань на необхідність встановлення судом способу та порядку виконання рішення, аніж необхідності його роз`яснити. Статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено роз`яснення порядку виконання рішення.
Із змісту заяви про роз`яснення судового рішення слідує, що відповідачу зрозуміла суть цього рішення, однак, є незрозумілим в частині суми, на яку накладається  арешт на кошти та інші цінності підприємства, та переліку рахунків, які викладені в цьому рішенні суду, на які накладається арешт.
Однак, колегія суддів дослідивши позовну заяву та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 160/5342/19, зазначає, що в резолютивній частині рішення суду від 06.11.2019р. чітко зазначено, що арешт накладено на кошти та інші цінності, що знаходяться в банках, Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» в межах суми податкового боргу у розмірі 59570330,79грн., отже, жодних неточностей чи незрозумілостей щодо суми податкового боргу, в межах якої накладено арешт, бути не може, бо така сума чітко зазначена судом у рішенні. Судом першої інстанції встановлено наявність рахунків  відповідача в банківських установах, перелік яких зазначено в мотивувальній частині вказаного рішення, однак він не є вичерпним, адже арешт накладається не на окремі рахунки, а на будь-які рахунки, що відриті або будуть відкриті боржником у банківських установах. 
Також, слід наголосити, що постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2020 року апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 р. у справі №160/5342/19 - без змін.
Враховуючи наведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, ухвала суду першої інстанції про відмову в роз`ясненні судового рішення відповідає приписам процесуального законодавства. Доводи апеляційної скарги не спростовують прийнятої судом першої інстанції ухвали про відмову в роз`ясненні судового рішення. Жодних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в апеляційній скарзі не наведено.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 316, 321, 322,  325, 329 КАС України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 р. у справі № 160/5342/19 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов