УХВАЛА

16 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  909/709/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс"
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.11.2019 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі
за позовом Заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Карпатського національного природного парку
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс"
про витребування земельних ділянок.

ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року Заступник керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України Карпатського національного природного парку до Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс" про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс" земельних ділянок: кадастровий номер 2611091201:13:015:0101 площею 0,25 га та кадастровий номер 2611091201:13:014:0026 площею 0,1512 га, розташованих за адресою с. Татарів Яремчанської міської ради вул. Незалежності у користь держави в особі постійного землекористувача - Карпатського національного природного парку. При цьому позивач просить встановити порядок виконання рішення, відповідно до якого прийняте судове рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів щодо скасування реєстрації права власності ТОВ "Турінвест-Сервіс" на земельні ділянки: кадастровий номер 2611091201:13:015:0101 площею 0,25 га та кадастровий номер 2611091201:13:014:0026 площею 0,1512 га в с. Татарів Яремчанської міської ради по вул. Незалежності.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.07.2014 у справі № 0917/761/2012 встановлено факт належності спірних земельних ділянок до земель природно-заповідного призначення. Крім цього, у зазначеним рішенням установлено, що на підставі положень статті 338 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спірні земельні ділянки, які Татарівською сількьою радою були передані у власність ОСОБА_1 і вибули з постійного користування Карпатського національного природного парку не з його волі у протиправний спосіб і в подальшому були відчужені ОСОБА_2 шляхом укладення договору купівлі - продажу від 10.03.2010, підлягають витребуванню від відповідача. На думку, прокурора встановлені у зазначеному рішенні обставини є преюдиційними при розгляді цього спору. У ході ознайомлення Надвірнянською місцевою прокуратурою з матеріалами виконавчого провадження щодо витребування у ОСОБА_2 повернення Карпатському національному природному парку земельних ділянок було встановлено, що спірні земельні ділянки неодноразово відчужені і на час звернення із позовом перебувають у власності юридичної особи - ТзОВ "Турінвест-Сервіс". Оскільки спірні земельні ділянки вибули з володіння Карпатського національного природного парку поза його волею та на день подання позову перебувають у приватній власності ТзОВ "Турінвест-Сервіс", то вони підлягають витребуванню у нинішнього власника в порядку віндикації відповідно до положень частини 3 статті 388 ЦК України.
Рішенням Господарського суду Івано - Франківської області від 25.11.2019 у справі №      909/709/19 (суддя Стефанів Т. В.), залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 (Желік М. Б. - головуючий, судді Орищин Г. В., Галушко Н. А.) у позов заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерство енергетики та захисту довкілля України Карпатського національного природного парку до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс" про витребування земельних ділянок задоволено повністю.
Судові рішення мотивовано, зокрема, тим, що спірні земельні ділянки належать до земель природно-заповідного фонду. Право постійного користування цими земельними ділянками закріплено за Карпатським національним природним парком. Зазначивши, що спірні земельні ділянки вибули з володіння власника не з їхньої волі, віндикаційний позов у цій справі, поданий на підставі положень статті 388 ЦК України, підлягає задоволенню. 
При цьому, відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про застосування позовної даності суд апеляційної інстанції зазначив, що до позовних вимог про витребування майна на підставі статей 387,388 ЦК України застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки. При цьому у спірних правовідносинах визначальним є обізнаність потенційного позивача саме про факт порушення його права, а не поінформованість про певні обставини щодо обліку майна чи його передачі. 
Ураховуючи, що звернення заступника керівника Надвірнянської місцевої прокуратури до господарського суду з метою захисту порушеного права держави в особі Карпатського національного природного парку з позовом до останнього набувача земельних ділянок лише 05.07.2019 зумовлено об`єктивними причинами, що не залежали від волі чи процесуальної поведінки прокурора - розглядом справи №      0917/761/2020 в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а згодом - відсутністю суддів в Яремчанському міському суді Івано-Франківської області, що унеможливлювало поновлення строку для пред`явлення виконання наказу, пропущеного внаслідок зупинення виконання рішення до розгляду касаційної скарги в Вищому спеціалізованому суді України, а також те, що звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільнозначимого питання про повернення земель природно-заповідного фонду в державну власність, яка вибула з її власності в протиправний спосіб, колегія суддів апеляційної інстанції            погодилась з висновком місцевого господарського суду про необхідність захисту порушеного права без застосування загальної позовної давності.
Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.11.2019 і постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 909/709/19, Товариство з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
За змістом касаційної скарги її подано на підставі положень пунктів 1, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Скарга з посиланням на пункт 1 частини 2 статті 287 ГПК України мотивована неправильним застосуванням та порушенням судом апеляційної інстанції норм чинного законодавства, зокрема статей 256, 261, 388 ЦК України, статей 75, 227 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", та прийняттям апеляційною інстанцією постанови у справі без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду, Верховного Суду України викладених у справах № 917/1345/17, № 910/28079/14, №      2а-10503/09/1570, № 914/3224/16, № 911/2817/17, № 6-178цс15, № 362/44/17, №      367/5522/16-ц, № 806/1000/17, № 804/6296/15, № 822/1169/11, № 924/1237/17, № 304/1196/16-ц, № 906/240/18, № 910/18770/17, № 910/4345/18, № 923/129/17, № 824/14/19-а, № 802/1873/17-а, № 802/1873/17-а, № 263/2038/16-а щодо застосування вказаних норм права.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.12.2020, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.11.2019 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі №       909/709/19.
При вивченні матеріалів касаційної скарги колегією суддів з`ясовано, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження справу №      359/3373/16-ц для вирішення питання наявності чи відсутності підстав для            відступу від висновку щодо застосування норм права, зокрема положень Земельного кодексу України, ЦК України, викладеного у раніше прийнятих постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, а саме від 04.02.2020 у справах №             911/3574/17, №            911/3311/17, № 911/3897/17 та від 03.09.2020 у справі № 911/3449/17.
Направляючи справу № 359/3373/16-ц на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд касаційної інстанції зазначив, що «у цій справі для відновлення порушеного права власності держави на спірні земельні ділянки прокурор, зокрема, заявив вимогу про їх витребування від кінцевих набувачів. Суди першої та апеляційної інстанцій у цій справі, встановивши, що заступник прокурора Київської області пред`явив свій позов щодо визнання недійсними рішень Щасливської сільської ради та витребування земельних ділянок після спливу позовної давності, про застосування якої просили відповідачі, дійшли висновку про те, що у задоволенні його позову слід відмовити….Водночас суди вважали, що для відновлення права власності держави на незаконно вилучені землі лісового фонду ефективним способом захисту є віндикаційний позов….Але повернення земельної ділянки лісогосподарського призначення державі слід розглядати як негаторний, а не віндикаційний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки».
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Згідно з пунктом 11 частини 1 статті Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.
Ураховуючи викладене, оскільки у цій справі Заступник керівника Надвірнянської місцевої прокуратури Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Карпатського національного природного парку звернулося до суду з позовом, зокрема, про витребування у Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс" земельних ділянок: кадастровий номер 2611091201:13:015:0101 площею 0,25 га та кадастровий номер 2611091201:13:014:0026 площею 0,1512 га, розташованих за адресою с. Татарів Яремчанської міської ради вул. Незалежності у користь держави в особі постійного землекористувача - Карпатського національного природного парку на підставі положень статті 388 ЦК України, а у постанові Великої Палати Верховного Суду у цивільній справі № 359/3373/16-ц, буде міститися висновок про те, як саме повинні застосовуватися норми права (положення статей 261, 388 ЦК України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру") у подібних правовідносинах, що, у свою чергу, впливає на усталеність судової практики та правильне вирішення цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №      359/3373/16-ц.
Керуючись статтями 228, 230, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Турінвест-Сервіс" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.11.2019 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 у справі № 909/709/19 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №      359/3373/16-ц.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Н. О. Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил 

                                                                                          О. В. Случ