ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 408/787/13
провадження № 61-10311 св 18 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
 
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Коротуна В. М., Крата В. І.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як правонаступники ОСОБА_4 ,
 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Малервейн Марини Семенівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», на рішення апеляційного суду Луганської області від 01 червня 2016 року в складі колегії суддів Яреська А. В., Українцевої Л. Д., Назарової М. В.,
 
ВСТАНОВИВ :
Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
17 липня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» пред`явив до ОСОБА_4 позов про стягнення заборгованості за кредитним договором від 26 червня 2007 року № LGXRRX15670080 у розмірі 49 674,91 грн, з яких:
- 6 718,8 грн заборгованості за кредитом;
- 17 717,96 грн заборгованості по процентах за користування кредитом; 
- 1 935,12 грн заборгованості по комісії за користування кредитом;
- 20 461,37 грн пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором;
- 500 грн штрафу у фіксованій частині;
- 2 341,6 грн штрафу у процентній складовій.
 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 26 червня 2007 року уклав із відповідачем кредитний договір № LGXRRX15670080 на суму 6 718,8 грн зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
 
За умовами розрахунків з позивачем відповідач повинен був повертати кредит шляхом щомісячного погашення заборгованості за кредитом з відсотками, комісією та іншими витратами згідно умов надання кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). 
 
Станом на 10 червня 2013 року у відповідача утворилася заборгованість у розмірі 49 674,91 грн, яку банк просить стягнути у судовому порядку.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_4 помер, у зв`язку з чим ухвалою суду від 18 жовтня 2013 року до участі в справі як відповідачів залучено спадкоємців померлого: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
 
Короткий зміст судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій
 
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 23 грудня 2013 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено за пропуском позовної давності.
 
Рішенням апеляційного суду Луганської області від 04 березня 2014 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково; рішення Біловодського районного суду Луганської області від 23 грудня 2013 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з тих підстав, що банк вправі заявити до відповідачів як спадкоємців боржника ОСОБА_4 вимогу про погашення боргу за рахунок спадкового майна, але законом не передбачено можливості стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року касаційну скаргу представника позивача задоволено; рішення судів попередніх інстанцій скасовано; справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Суд касаційної інстанції виходив із того, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості успадкованого майна, з огляду на що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про неможливість стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємців.
 
Рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 07 листопада 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.
 
Суд першої інстанції виходив із того, що заочним рішенням суду у 2009 році вже було стягнуто з відповідача заборгованість за вищезазначеним кредитним договором. З настанням смерті позичальника припиняється нарахування процентів, штрафів чи пені, і ці суми не підлягають стягненню з правонаступників або спадкоємців основного боржника.
 
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2015 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково: рішення Біловодського районного суду Луганської області від 07 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 26 червня 2007 року по 10 790,97 грн з кожного; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково: рішення апеляційного суду Харківської області від 18 березня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Суд касаційної інстанції виходив з того, що апеляційний суд не визначився з характером спірних правовідносин, нормою права, яка підлягала застосуванню, та не надав належної оцінки доводам відповідачів щодо пропуску банком строку позовної давності. 
 
Короткий зміст судового рішення апеляційного суду 
 
Рішенням апеляційного суду Луганської області від 01 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Біловодського районного суду Луганської області від 07 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Апеляційний суд виходив із того, що письмовий документ, на який послався суд першої інстанції як на заочне судове рішення, не є належним доказом у справі, оскільки не містить необхідних реквізитів судового рішення, за формою та змістом не відповідає вимогам статті 215 ЦПК України. Позивачем пропущено трирічну позовну давність, а також річний строк пред`явлення вимоги до спадкоємців, передбачений частиною третьою статті 1281 ЦК України.
 
Аргументи учасників справи
 
У вересні 2016 року Малервейн М. С., яка діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ КБ «ПриватБанк», подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу на рішення апеляційного суду та просила його скасувати як таке, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права й порушенням норм процесуального права; направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Представник позивача зазначає, що пунктом 5.5 умов надання споживчого кредиту фізичним особам передбачено п`ятирічну позовну давність для вимог про стягнення заборгованості за кредитом та неустойки.
 
Стверджує, що банк не знав про смерть боржника, тому дотриманий шестимісячний строк для подачі позову з дня, коли кредитор дізнався про відкриття спадщини, передбачений частиною другою статті 1281 ЦК України.
 
Заперечення/відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ та Верховного Суду не надходили.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції 
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 вересня 2016 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 листопада 2016 року дану справу призначено до судового розгляду.
 
На виконання вимог підпункту 4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» дана справа передана до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року зупинено касаційне провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 754/13763/15.
 
Ухвалою Верховного Суду від 06 березня 2019 року поновлено касаційне провадження у даній справі.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Суди встановили, що 26 червня 2007 року ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір № LGXRRX15670080 шляхом підписання заяви-анкети, відповідно до якого банк надав позичальнику 6 718,8 грн під 12 % річних на строк до 25 червня 2009 року включно.
 
ОСОБА_4 не здійснював виплат за кредитним договором. 
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
 
Банк звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором 17 липня 2013 року. 
 
Позиція Верховного Суду
 
Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ                                  від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.
 
Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України(вредакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
У статті 25 ЦК України визначено цивільну правоздатність як здатність фізичної особи мати цивільні права та обов`язки, що виникає у момент народження особи та припиняється у момент її смерті.
 
Згідно з частиною першою статті 26 ЦПК України (в редакції, чинній на момент пред`явлення позову та залучення правонаступників відповідача судом першої інстанції) у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб (аналогічна норма передбачена в частині першій статті 42 чинного ЦПК України).
 
У статті 28 ЦПК України (у редакції, чинній на момент пред`явлення позову та залучення правонаступників відповідача судом першої інстанції) визначено, що здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи (аналогічна норма передбачена у частині першій статті 46 чинного ЦПК України).
 
На момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду з цим позовом (липень 2013 року) відповідач  ОСОБА_4 помер( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
 
Тобто, банк звернувся до суду з позовом до померлої особи, правоздатність якої на час пред`явлення позову припинилась.
 
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 185/998/16-ц (провадження № 61-33766сво18) міститься висновок, що: «якщо позов пред`явлено до померлої особи, то відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України 2004 року, чинного на час пред`явлення позову та розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, так як справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Якщо правонаступництво у справі допускається, то правонаступників можна залучити тільки у випадку, коли смерть особи сталася після набуття нею статусу сторони у справі, тобто після відкриття провадження у справі. При цьому незалежно від кількості процесуальних дій, які були вчинені судами та учасниками судового процесу під час розгляду справи, суд зобов`язаний закрити провадження у справі. На такі дії суду не впливає те, що у справі беруть участь відповідачі-спадкоємці, які на час розгляду справи мають цивільну процесуальну правосуб`єктність і не заявляли клопотання про закриття провадження у справі».
 
Цивільне-процесуальне законодавство України не містить норм, які б передбачали здійснення провадження у справах щодо осіб, які померли до відкриття провадження у справі. Процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи в порядку ст. 55 ЦПК України можливо лише шляхом залучення правонаступника померлої сторони за умови, що смерть фізичної особи настала після звернення позивача до суду та відкриття провадження у справі, адже залучення правонаступників особи, яка померла до відкриття провадження у справі, суперечить принципам цивільного судочинства (пункти 35, 37 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 квітня 2020 року в справі № 473/1433/18, провадження № 14-35цс20).
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України (у редакції, чинній на момент пред`явлення позову та залучення правонаступників відповідача судом першої інстанції) суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (аналогічна норма пепредбачена пунктом 1 частини першої статті 255 чинного ЦПК України).
 
За таких обставин, встановивши, що відповідач ОСОБА_4 помер до пред`явлення ПАТ КБ «ПриватБанк» даного позову, апеляційний суд зобов`язаний був закрити провадження в справі на підставі пункту 1 частини першої статті 205 ЦПК України у відповідній редакції.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частиною першою статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
 
З огляду на викладене рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із закриттям провадження в справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
 
Керуючись статтями 255, 400, 409, 414, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу Малервейн Марини Семенівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк»,задовольнити частково.
 
Рішення апеляційного суду Луганської області від 01 червня 2016 року скасувати.
 
Провадження в справі № 408/787/13 за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як правонаступників ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором закрити.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                           М. Є. Червинська
 
Судді                                                                                                        Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                  І. О. Дундар
 
      В. М. Коротун
 
      В. І. Крат