ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" січня 2021 р.           Справа№ 910/8034/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Владимиренко С.В.
суддів:            Євсікова О.О. 
          Корсака В.А. 
 
розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 (повний текст складено 20.08.2020)  
у справі №910/8034/20 (суддя Літвінова М.Є.)
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріс Логістік"
про стягнення штрафу у розмірі 13355,00 грн,
УСТАНОВИВ:
У  червні 2020 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач, залізниця) звернулась до Господарського суду міста Києва з  позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріс Логістік" (далі - відповідач, відправник) про стягнення 13355,00 грн штрафу у розмірі п`ятикратного розміру провізної плати за невірно зазначену вагу вантажу у залізничній накладній №47209846 від 25.12.2019, який перевозився у вагоні №65942757, яка за результатами комісійного зважування виявилась на 5750 кг більше, ніж зазначено у накладній.
Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що у нього відсутні вагонні ваги і тому маса вантажу при відправленні вагону №65942757 визначалась на вагах залізниці на станції відправлення Павлоград-1, що підтверджується записами у книзі проведення зважування ГУ №36 і за операції зі зважування відповідачем було сплачено позивачу відповідний збір, при цьому зважування позивачем проводилось двічі - в 12:00 та в 16:00. На підставі даних залізниці, відповідачем було внесено в п.24 накладної відомості щодо маси вантажу, внаслідок чого на переконання відповідача, представлений позивачем до матеріалів справи комерційний акт не доводить факту неправильного визначення маси вантажу у залізничній накладній відповідачем у справі. Відповідальність позивача щодо даного відправлення закінчилась в момент видачі вантажу на станції Дніпро-Головний. Крім того, у комерційному акті, всупереч п.28 Правил видачі вантажів, відсутні відомості щодо видачі вантажоодержувачу надлишку вантажу у кількості 5750 кг, тобто жодних належних та допустимих доказів такого надлишку позивачем не надано.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 у справі №910/8034/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають  фактичним обставинам справи, оскільки факт надання послуги "зважування на вагах залізниці" (в 16:00) до приймання вагону до перевезення (в 16:51) та відображення отриманих в результаті такого зважування показників у накладній жодним чином не доводить того, що відправник здав залізниці до перевезення вагон із вагою, визначеною заздалегідь на вагах залізниці; оскільки відправник не повідомляв залізницю про довантаження вагону після надання послуги зважування, а вантаж було прийнято лише шляхом візуального огляду, то залізниця не могла знати про невідповідність маси вантажу при відправленні; розділ "Є"  комерційного акту було правомірно заповнено кінцевою станцією; надлишок вантажу зважувався та видавався разом з усім вантажем, що перевозився у вагоні.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 передано на розгляд колегії суддів у складі: Козир Т.П. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Коробенко Г.П., Кравчук Г.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.09.2020 року у справі №910/8034/20 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 15.10.2020 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута  у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.
19.10.2020 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, надісланий суду та позивачу 15.10.2020, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що зважування вагонів, у тому числі спірного, здійснювалось саме  позивачем на станції відправлення і відповідачем у накладних була зазначена маса вантажу, яка повідомлена йому працівниками позивача;  позивачем не доведено, що з  моменту зважування до моменту відправлення відповідачем здійснювалось довантаження вантажу у вагон; позивачем не надано доказів проведення повірки ваг, які використовувались при зважуванні, за наслідками якого складений комерційний акт щодо спірного вагону, а наданий позивачем технічний паспорт стосується інших ваг; наданий позивачем комерційний акт складений з порушенням чинного законодавства. 
13.11.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/590/20 від 02.12.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи відповідно до п.п. 2.3.50 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача) Козир Т.П. на лікарняному.
Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2020, по справі №910/8034/20 для розгляду апеляційної скраги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" визначено колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Владимиренко С.В. (суддя-доповідач), судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 прийнято до провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 у справі №910/8034/20 колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Владимиренко С.В. (суддя-доповідач), судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.
Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції,  25 грудня 2019 року зі станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Аріс Логістік", як відправником, здійснено відправлення вантажу - вугілля кам`яного насипом у восьми вагонах (групове/маршрутне відправлення), зокрема, у вагоні №65942757 до станції призначення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці, одержувач вантажу - Виробничий підрозділ Дніпровське пасажирське вагонне депо філії "Пасажирська компанія" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ПКВЧД-11), що підтверджується залізничною накладною №47208846 від 25.12.2019.
У графі 19 вказаної накладної зазначена вага вантажу у вагоні №65942757 - 61100 кг; розмір провізної плати 2671,00 грн. Зважування проводилось на вагонних вагах (150 т) (графа 26).
Згідно витягів з Книги зважування на вагонних вагах ф.ГУ-36 та накопичувальної картки №25120311 від 25.12.2019, зважування вагону №65942757 здійснювалось на вагах залізниці на станції Павлоград-1.
На проміжній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №2446 від 26.12.2019 було здійснено контрольне зважування вагону №65942757 та виявлено невідповідність маси вантажу порівняно з перевізним документом, про що складено комерційні акти №450003/594 від 29.12.2019 та №450003/594/6 від 29.12.2019.
У вказаних комерційних актах зазначено, що у вагоні №65942757, який був поданий на контрольне зважування по документам значиться: вантаж - вугілля кам`яне, вага, визначена відправником - нетто 61100 кг, тара 23800 кг, а при контрольному зважуванні вагону у статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням на справних вагонних електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол, заводський №032, що пройшли держповірку 28.12.2019 виявилося, що вага брутто вантажу - 90650 кг, тара - 23800 кг, нетто - 66850 кг, що більше ніж зазначено в накладній на 5750 кг, навантаження вагону рівномірне, нижче бортів на 30-40 см, марковано вапном, поглиблень немає, маркування не порушене, вагон прибув у технічно справному стані. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилася. Переважування вагону проводили заст. ДС ОСОБА_1 , АРВ ОСОБА_5 та прийомоздавальник ОСОБА_2 , підписи яких наявні у розділі Д комерційних актів №450003/594 від 29.12.2019 та №450003/594/6 від 29.12.2019.
У розділі Є комерційного акту №450003/594/6 від 29.12.2019 міститься напис про те, що під час перевірки вантажу на станції призначення Нижньодніпровськ-Вузол, згідно наказу на переадресування №3016 від 28.12.2019 різниці проти цього акту не виявлено. Розділ Є комерційного акту №450003/594/6 від 29.12.2019 підписали заст. ДС ОСОБА_1, АРВ ОСОБА_5, прийомоздавальник ОСОБА_3 та одержувач вантажу.
29 грудня 2019 року на станції Нижньодніпровськ-Вузол позивачем було оформлено досилочну накладну №47265502 на вагон №65942757 на станцію призначення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці із відміткою про складання комерційного акту №450003/594 від 29.12.2019.
02 січня 2020 року зазначений вагон було відправлено зі станції Дніпро-Головний Придніпровської залізниці на станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці за наказом на переадресування №3016 від 28.12.2019, згідно накладної від 02.01.2020 №47397112, відповідно до якої відправником є філія "ПК" АТ "Укрзалізниця" (ПКВЧД-11), а одержувачем є "Р.Ф-Я "Придн.Зал "ПАТ "Укрзілізниця".
Встановлена залізницею невідповідність вказаної вантажовідправником маси вантажу у вагоні №65942757 її фактичній масі стала підставою для нарахування позивачем відповідачу відповідно до статей 118, 122 Статуту залізниць України штрафу у сумі 13355,00 грн, що становить п`ятикратний розмір провізної плати за всю відстань перевезення вантажу у вагоні. Відповідач у позасудовому порядку вказаний штраф не сплатив, що й спричинило даний спір.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є недоведеними і необґрунтованими, оскільки саме на підставі даних про вагу вантажу у вагоні №65942757, які надані позивачем, відповідачем було внесено відповідні відомості у залізничну накладну, а надані позивачем комерційні акти складені із недоліками, містять у собі суперечливі відомості, внаслідок чого не можуть належним чином доводити факт неправильного визначення відповідачем маси вантажу у вагоні та слугувати підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафу.
Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Предметом спору у даній справі, є заявлена позивачем, як перевізником, вимога до відповідача, як замовника перевезення і вантажовідправника, про стягнення штрафу у сумі 13355,00 грн за невірне зазначення маси вантажу у накладній №47209846 від 25.12.2019, який перевозився у вагоні №65942757.
Відповідно до ч.ч 5, 6 ст. 306 Господарського кодексу України (далі - ГК України), яка кореспондується зі ст. 908 ЦК України, перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.
Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що Законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з законів України "Про транспорт", "Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
В статті 2 Статуту залізниць України, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі - Статут),  вказано, що цей Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.
Зі змісту положень ст. 909 ЦК України та ст.307 ГК України вбачається, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).
Так, стаття 6 Статуту визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.
Відповідно до п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих Міністерством юстиції України за № 863/5084 від 24.11.2000 накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.
Відповідно до ст. 23 Статуту відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу  заповнену  накладну  (комплект  перевізних документів). Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.
Матеріалами справи підтверджується факт передачі відповідачем позивачу на станції Павлоград-1 для перевезення до станції Дніпро-Головний вантажу у восьми вагонах (групова/маршрутна відправка) згідно накладної №47209846 від 25.12.2019.
Заповнення відповідних граф накладної здійснюється відправником (п.2.1 Правил оформлення перевізних документів).
Пунктом 2.3 Правил оформлення перевізних документів визначено, що представник відправника у графі 55 накладної "Правильність внесених відомостей підтверджую" вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреністю на оформлення перевезення.
Частина 1 ст. 24 Статуту встановлює, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Частиною 2 ст.24 Статуту передбачено право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених вантажовідправником у накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Згідно зі ст. 30 Статуту завантаження вантажів у вагони  (контейнери),  а також вивантаження з них здійснюється відправниками та одержувачами. Залізниці можуть  брати  на себе виконання вантажних робіт за договорами з відправниками або одержувачами.
Відповідно до ст. 37 Статуту під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса.  Вантажі, що  перевозяться  насипом і наливом,  а також інші вантажі,  зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням  маси  на  вантажних  місцях  за  трафаретом чи стандартом. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.
У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що у графі "маса вантажу, визначена відправником" вказується маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/відправником). У графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається відправником або залізницею. У графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника. 
Відповідно до п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно з ст.122 Статуту. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми та комерційним актом.
Частиною 1 ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів засвідчуються актами.
У відповідності до ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.
Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.
Згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постанові від 23.11.2018 у справі №916/2450/17, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.
Згідно зі статтею 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
Штраф відповідно до ст.118 Статуту стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
Вказані норми Статуту свідчать про те, що залізниця не зобов`язана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу даних, які зазначені у накладній, при прийнятті вантажу до перевезення. А вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.
Разом із тим, Статут є підзаконним нормативно-правовим актом, і у даному випадку також підлягають застосуванню положення глави 51 Цивільного кодексу України, якою врегульовані правові наслідки порушення зобов`язання та відповідальності за порушення зобов`язання. 
Так, згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Аналіз положень наведеної норми дає підстави для висновку, що, установлюючи презумпцію вини особи, яка порушила зобов`язання, Цивільний кодекс України покладає на неї обов`язок довести відсутність своєї вини. Особа звільняється від відповідальності лише у тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобов`язання.
Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.08.2018 по справі 910/11049/17 та постанові Верховного Суду України від 13.02.2013 у справі № 6-170цс12.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, у залізничній накладній №47208846 від 25.12.2019 відповідачем зазначено масу вантажу, яка визначена на вагонних вагах (150 т), зокрема, у вагоні №65942757 - 61100 кг; розмір провізної плати 2671,00 грн.
Пунктом 7 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. №644, маса вантажів, які перевозяться навалом, насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію.
Відповідно до витягу з книги зважування на вагонних вагах станції Павлоград І Придніпровської залізниці (ф.ГУ-36) за 25.19.2019, вагон №65942757 на станції Павлоград І Придніпровської залізниці зважувався працівниками залізниці 25.12.2019 двічі, о 12-00 працівником залізниці визначено вагу нетто вантажу у вагоні №65942757 - 61600 кг з приміткою - недостача-довантаження, а о 16-00 визначено нетто вантажу у вагоні №65942757 - 61100 кг з приміткою - визначення брутто, і саме вказану масу вантажу зазначено відповідачем у залізничній накладній №47208846 (календарний штемпель станції відправлення 25.12.2019 без зазначення часу, накладну підписано ЕЦП директора відправника 25.12.2019 о 16-47).
Також наявна у матеріалах справи накопичувальна картка №25120311 від 25.12.2019 містить відомості про надання вантажовідправнику послуг подачі вагонів у визначений час та зважування на вагах залізниці, в т.ч. вантажу у вагоні №65942757 (з приміткою регулювання ваги), у зв`язку з чим відправником сплачено відповідні платежі згідно із збірником тарифів.
Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано позивачем, працівниками станції Павлоград І Придніпровської залізниці здійснено зважування вантажу у вагоні №65942757 на вагах станції відправлення і це підтверджується відомостями, які містяться у накопичувальній картці №25120311 від 25.12.2019 щодо здійснення платежів за зважування на вагах залізниці та відповідною випискою з книги зважування ГУ №36.
У пункті 4.1 Інструкції про порядок застосування засобів вагозважувальної техніки на залізничному транспорті України, яка затверджена Наказом Міністерства Інфраструктури України від 31.07.2012 №442 визначено, що за результатами зважування оформляються перевізні документи.
Враховуючи встановлені фактичні обставини справи та наведені докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що саме на підставі даних про вагу вантажу у вагоні №65942757, які надані позивачем, відповідачем було внесено відповідні відомості у залізничну накладну №47208846 від 25.12.2019, отже відповідачем доведено відсутність його вини у невірно визначеній, за доводами позивача, маси вантажу у вказаному вагоні. 
Доводи позивача про те, що зважування проводилось о 16:00, а вагон прийнятий до перевезення о 16:51, тому відповідач мав можливість у вказаний проміжок часу проводити дозувальні операції по довантаженню вагона, критично оцінюються апеляційним господарським судом, оскільки не підтверджуються жодними доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях позивача.
В подальшому, на проміжній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі акту загальної форми №2446 від 26.12.2019 було здійснено контрольне зважування вагону №65942757 та виявлено невідповідність маси вантажу на 5750 кг порівняно з перевізним документом, про що складено комерційні акти №450003/594 від 29.12.2019 та №450003/594/6 від 29.12.2019. Переважування вагону проводили заст. ДС ОСОБА_1 , АРВ ОСОБА_5 та прийомоздавальник ОСОБА_2 , підписи яких наявні у розділі Д комерційних актів №450003/594 від 29.12.2019 та №450003/594/6 від 29.12.2019.
Пунктом 10 Правил складання актів (ст.129 Статуту залізниць), затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за №567/6855 передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акту можуть бути залучені також інші працівники залізниці.
Відповідно до п.12 Правил складання актів якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акту, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акту попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акту не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.
З матеріалів справи вбачається, що 29.12.2019 на станції Нижньодніпровськ-Вузол позивачем було оформлено досилочну накладну №47264502 на вагон №65942757 на станцію призначення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці із відміткою про складання комерційного акту №450003/594 від 29.12.2019, та зазначеною у графі 24 масою вантажу - 61100 кг. 
Відповідно до ст. 46 Статуту одержувач зобов`язаний  прийняти  і  вивезти  зі  станції  вантаж,  що  надійшов на його адресу.  Терміни вивезення і порядок  зберігання вантажів установлюються Правилами.
Вантаж за  накладною №47264502 прибув на станцію призначення Дніпро-Головний 30.12.2019 та виданий одержувачу 30.12.2019, що підтверджується відмітками у графах 52, 53 накладної (календарний штемпель видачі вантажу - 30.12.2019, вантаж одержав  - ОСОБА_4 "ЕЦП" 30.12.2019 12:59), однак на станції призначення Дніпро-Головний  в розділ "Є" комерційного акту не було внесено відповідних відміток щодо перевірки вантажу.
В подальшому, 02.01.2020 вантажоодержувач - філія "ПК" АТ "Укрзалізниця" (ПКВЧД-11), згідно накладної №47397112 від 02.01.2020 відправив вказаний вагон зі станції відправлення Дніпро-Головний на станцію Нижньодніпровськ-Вузол одержувачу - "Р.Ф-Я "Придн.Зал "ПАТ "Укрзілізниця", із зазначеною у графі 24 масою вантажу - 61100 кг, з відміткою "вантаж переадресований за вагою початкового відправника", та посиланням на наказ на переадресування №3016 від 28.12.2019. Новим вантажоодержувачем вантаж отриманий 10.01.2020, що підтверджується відповідними відмітками у графах 52, 53 накладної.
При цьому, за доводами позивача, у розділі "Є" комерційного акту №450003/594/6 від 29.12.2019 було внесено запис про те, що під час перевірки вантажу на станції призначення Нижньодніпровськ-Вузол, згідно наказу на переадресування №3016 від 28.12.2019 різниці проти цього акту не виявлено. Розділ Є комерційного акту №450003/594/6 від 29.12.2019 підписали заст. ДС ОСОБА_1, АРВ ОСОБА_5, прийомоздавальник ОСОБА_3 та одержувач вантажу.
За вказаних обставин, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що станцією відправлення вантажу у вагоні №65942757 є станція Павлоград І Придніпровської залізниці, а станцією призначення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці, про що позивачем було складено досилочну накладну №47264502 від 29.12.2019, однак всупереч п.12 Правил складання актів у розділі "Є" комерційних актів №450003/594 від 29.12.2019 та №450003/594/6 від 29.12.2019 уповноваженими працівниками залізниці на станції призначення Дніпро-Головний Придніпровської залізниці відповідної відмітки не проставлено.
Доводи позивача про те, що на станції призначення Дніпро-Головний вантаж не видавався одержувачу, оскільки за заявою одержувача його було переадресовано на іншу станцію, спростовуються відмітками одержувача у графах 52, 53 досилочної накладної, якими підтверджується факт одержання вантажу саме на станції Дніпро-Головний 30.12.2019, а тому розділ "Є" комерційних актів підлягав заповненню на вказаній станції.  
Крім цього, відповідно до п. 28 Правил видачі вантажу наднормативні надлишки вантажів, що прибули за пломбами залізниці або були нею навантажені, видаються в такому порядку: тарні й штучні вантажі, вивантажені на місцях загального користування, затримуються до визначення їх належності, а на місцях незагального користування видаються одержувачу під схоронну розписку; вантажі, що перевозяться навалом, насипом або наливом та швидкопсувні, видаються одержувачу на місцях загального й незагального користування під схоронну розписку.
Про видачу одержувачу надлишків вантажу зазначається в комерційному акті. Якщо протягом 30 діб належність надлишкового вантажу не буде встановлено, то вантаж передається відповідній організації в порядку, передбаченому Правилами реалізації вантажів.
Однак, у наявних в матеріалах справи комерційних актах відсутні відмітки про видачу одержувачу надлишку вантажу у кількості 5750 кг. 
Оцінивши докази у справі в їх сукупності, апеляційний  господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що надані позивачем комерційні акти складені із недоліками, містять у собі суперечливі відомості, отже за своїм змістом не відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складання актів, внаслідок чого не можуть належним чином доводити факт неправильного визначення відповідачем маси вантажу у вагоні №65942757, відправленого за залізничною накладною №47208846 та слугувати підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафу згідно ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, отже позовні вимоги є недоведеними і не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду  міста Києва від 17.08.2020 у справі №910/8034/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення. 
Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.
        Керуючись ст. ст. ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284  Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 у справі №910/8034/20 - без змін.
2. Справу №910/8034/20  повернути до Господарського суду міста Києва.
        3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Головуючий суддя                                                            С.В. Владимиренко 

Судді                                                                                О.О. Євсіков

                                                                                В.А. Корсак