Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2021 року                                                         м. Рівне

Справа № 568/1137/20
Провадження № 33/4815/98/21

Рівненський апеляційний суд в складі судді - Ковальчук Н. М., 

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2020 року в задоволенні клопотання ТОВ «Захід Агробізнес» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу – відмовлено. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що оскаржувана постанова незаконна. Вважає, що суд мав задовольнити клопотанняТОВ «Захід Агробізнес» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу. Судом не було з`ясовано за яких обставин він сів п`яний за кермо, суд навіть не вислухав його пояснення. Він не заперечує, що цього дня вживав спиртні напої, наміру їхати у нього не було, прийшовши додому він побачив, що його дружині стало погано (вона втрачала свідомість), на швидку допомогу він не зміг додзвонитися та прийняв рішення їхати в Радивилівську районну лікарню. Він повністю визнає свою вину. На даний час він офіційно працевлаштований на посаді менеджера по збуту в ТОВ «Захід Агробізнес» та змушений багато їздити по Західній Україні рекламувати та продавати препарати для сільського господарства. Позбавлення права керування транспортними засобами призведе до втрати ним роботи й позбавить засобів для існування його сім`ї. З огляду на зазначене просить скасувати постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2020 року, а провадження у справі закрити на підставі ст. 21 КУпАП з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу ТОВ «Захід Агробізнес». 
У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з"явився. Подав до суду заяву про залишення без розгляду апеляційної скарги. Таке клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки положення КУпАП не передчають вчинення судом процесуальної дії про залишення без розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено: ОСОБА_1 15.09.2020р. о 03 год. 40 хв. в м. Радивилів по вул.. Кременецькій керував транспортним засобом AUDI А6 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою «Alcotest Drager 6820», що підтверджується тестом № 0038 від 15.09.2020 року, результат огляду становить 2,99 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції вірно послався на докази, наявні в матеріалах справи, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується апеляційний суд.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 090548 від 15.09.2020 року водій ОСОБА_1 цього дня о 03 год. 40 хв. вм. Радивилів, вул. Кременецька керував автомобілем AUDI А6, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» № 0038, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення підписано свідками ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , які підтвердили обставини, викладені в протоколі.
Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 містять матеріали справи (а.с. 6,7).

При складанні протоколу, ОСОБА_1 по суті порушення вказав « ОСОБА_4 керував авто Ауді НОМЕР_1 . Перед тим випив 0,5 л. пива. Це вперше попередьте».
Протокол про адміністративне правопорушення підписано ОСОБА_1 . 
Відповідно до результатів освідування, проведеного за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 «Drager», рівень парів етанолу у повітрі, що видихалося водієм ОСОБА_1 складає 2,99 проміле (а.с. 4).
З Акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що огляд ОСОБА_1 було проведено у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя, виражене тремтіння пальців рук, за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6820 Drager № 0038». Результати огляду на стан сп`яніння – проба позитивна, кількісний показник 2,99 проміле. Свідками огляду були ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили зазначене своїми підписами (а.с. 5).

В матеріалах справи міститься довідка інспектора сектору превенції Радивилівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ст. лейтенанта поліції Мартинюк М., з якої вбачається, що ОСОБА_1 протягом астрологічного року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП не притягувався, посвідчення водія отримував (а.с. 3). 

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння.

Ухвалюючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9(а) ПДР, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 визнає свою вину, не заперечує, що вживав спиртні напої, але сів за кермо автомобіля, оскільки дружині стало погано (вона втрачала свідомість), а на швидку допомогу він не зміг додзвонитися, а тому прийняв рішення їхати в Радивилівську районну лікарню. 
Апеляційній суд розцінює вказані доводи, як обраний спосіб захисту, з метою уникнення від відповідальності, оскільки в своїх письмових поясненнях, при складанні протоколу,ОСОБА_1 пояснив інше, а саме, що він керував автомобілем, перед тим випив 0,5 л. пива, це сталося вперше та просив попередити його. Жодного слова, що він везе терміново дружину у лікарню він не зазначав.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив провадження у справі закрити на підставі ст. 21 КУпАП з передачею матеріалів справи на розгляд трудового колективу ТОВ «Захід Агробізнес.
Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджена наявними у справі доказами.

ОСОБА_1 , не зважаючи на загально прийняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе порушення правил дорожнього руху. Він, як водій повинен був розуміти існуючі додаткові обмеження щодо перебування в стані алкогольного сп`яніння особами, які здійснюють керування транспортними засобами, однак знехтував та проігнорував такими обмеженнями. 

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для життя і здоров`я його учасників, а тому апеляційний суд вважає, що не доцільне застосування заходів громадського впливу, передбачені ст. 21 КУпАП, як альтернативу адміністративному стягненню.

Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 293,  294 КУпАП, суд    
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Радивилівського районного суду Рівненської області від 07 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського 
апеляційного суду                                                         Ковальчук Н. М.