ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року 
м. Харків

Справа № 630/198/20
Провадження № 22-ц/818/8/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
суддів         Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач:          ОСОБА_1 ,
Відповідач:         Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»
                              
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення збитків,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 2 грудня 2020 року, ухвалене суддею Малихіним О.О.,-
в с т а н о в и в :

28 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Люботинського міського суду Харківської області, в якому просив стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на свою користь збитки в розмірі 701 060 грн 66 коп.

Позов мотивований тим, що між ним та відповідачем був укладений договір фінансового лізингу № НА00А-0000547266 шляхом укладання заяви про приєднання до публічного договору, розміщеного на офіційному сайті відповідача. За цим договором позивач, як лізингоодержувач,  отримав від відповідача, як лізингодавця, у своє користування автомобіль Mitsubishi Pagero Wagon 3.2 AT, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , строком на 60 місяців. Однією з умов договору фінансового лізингу є здійснення лізингодавцем страхування предмету лізингу, та в подальшому відшкодування таких витрат позивачем як лізингоодержувачем на користь Банку. На виконання такої умови відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» був укладений зі страховою компанією «ІНГОССТРАХ» договір добровільного страхування наземного транспортного засобу від 3 лютого 2014 року, в якому ринкова вартість автомобіля, який є предметом лізингу, була визначена в розмірі 395 645,00 грн. Згодом ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Pagero Wagon зросла майже втричі. Натомість АТ КБ «ПриватБанк» не звертався до страхової компанії про перегляд в бік збільшення страхової суми для приведення страхової суми до реального значення для можливого захисту лізингоодержувача у разі настання страхового випадку. Це призвело до того, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталося 28 квітня 2017 року за участю позивача, автомобіль Mitsubishi Pagero Wagon зазнав повної конструктивної загибелі, що потягло за собою неможливість отримання повного і належного страхового захисту. Банк перерахував на його користь 143 939,34 грн, при цьому навіть не надав інформації про розмір страхової виплати та не передав у власність залишки автомобіля. Неналежним ставленням АТ КБ «ПриватБанк» до обов`язку з перегляду страхової суми позивачу завдані були збитки в розмірі 701 060,66 грн, визначеному як різниця між ринковою вартістю аналогічного автомобіля Mitsubishi Pagero Wagon та отриманою сумою страхового відшкодування. Такі дії АТ КБ «ПриватБанк» позивач розцінює як істотні недоліки, допущені під час надання послуги, внаслідок виявлення який споживач має право вимагати відшкодування завданий йому збитків.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 2 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про стягнення збитків в розмірі 701 060,66 грн – відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Зазначає, що в період дії договору страхування ринкова вартість застрахованого автомобіля значно зросла, проте страхувальник не звернувся до страховика про збільшення страхової суми для захисту інтересів лізингоодержувача. Позивач впродовж дії договору фінансового лізингу відшкодовував витрати відповідача на страхування предмету лізингу, але не мав можливості отримати повний страховий захист, який передбачений договором. Через неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків, позивач зазнав збитків, оскільки при настанні страхового випадку не отримав у повному обсязі страхову суму, яка б відповідала ринковій вартості застрахованого майна. Судом першої інстанції не встановлено та не надано оцінку аргументам позивача щодо неможливості позивача впливати на розмір страхової виплати, можливості стягнення збитків з винуватої в ДТП особи, впливу на слідчого з митою скорішого розслідування ДТП та несправедливої грошової компенсації з боку страхової компанії після оцінки вартості пошкодженого майна.

Відзиву на апеляційну скаргу від АТ КБ «Приватбанк» до суду апеляційної інстанції не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк», як лізингодавцем, і ОСОБА_1 , як лізингоодержувачем, 23 грудня 2013 року був укладений договір фінансового лізингу (далі Договір), який складається з Заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № НА00А-0000547266  від 23 грудня 2013 року, Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів (а.с. 5-9).

За цим Договором АТ КБ «ПриватБанк» (лізингодавець) передав у користування ОСОБА_1 (лізингоодержувачу) на строк 60 місяців предмет лізингу – автомобіль, а ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати щомісячні платежі в сумі 12 247,93 грн в період з 10 по 15 число кожного місяця.

Предмет лізингу – автомобіль Mitsubishi Pagero Wagon 3.2 AT, 2013 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , належить на праві власності АТ КБ «ПриватБанк» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 28 січня 2014 року. Специфікація цього автомобіля та його передання лізингодавцем в користування ОСОБА_1 підтверджується актом приймання-передачі предмету лізингу від 03 лютого 2014 року. У додатку № 2 до Договору сторонами визначені вартість предмету лізингу в розмірі 395645,00 грн. та інші платежі, які підлягають сплати лізингоодержувачем, в тому числі відшкодування вартості страхування предмету лізингу.

Укладений між сторонами Договір (та його частина, яка складається з Умов та Правил надання банківських послуг) містить в собі такі істотні умови:
• п. 2.9.4.2.3. – Предмет лізингу є власністю лізингодавця протягом усього строку дії даного договору;
• п. 2.9.4.3.1. – Лізингодавець реєструє предмет лізингу на своє ім`я;
• п. 2.9.4.3.2. – Приймання лізингоодержувачем предмету лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту. З моменту підписання сторонами акту до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов`язані з користуванням та володінням предметом лізингу;
• п. 2.9.4.5.1. – Страхування предмету лізингу здійснюється лізингодавцем самостійно, з моменту підписання Договору та протягом строку лізингу щорічно за страховими випадками, щокрема, пошкодження, втрата або знищення предмету лізингу;
• п. 2.9.4.5.1. – Страхова компанія, яка буде здійснювати страхування за цим Договором, визначається лізингодавцем;
• п. 2.9.4.5.7. – В разі настання страхового випадку та отримання лізингодавцем страхового відшкодування, лізингодавець за умови належного виконання лізингоодержувачем умов цього Договору на підставі вимоги лізингоодержувача зобов`язаний спрямувати отримане страхове відшкодування на відновлення предмету лізингу, крім випадків повної конструктивної загибелі або втрати (знищення) предмету лізингу;
• п. 2.9.4.6.2.1. – Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю платежі по відшкодуванню вартості предмету лізингу відповідно до Графіку та Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг;
• п. 2.9.4.6.2.4. – Лізингоодержувач зобов`язаний сплатити лізингодавцю платежі по відшкодуванню витрат, пов`язаних зі страхуванням предмету лізингу за весь період страхування предмету лізингу відповідно до Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

В п. 2.9.4.13.1 Договору сторони визначили, що такий договір є змішаним, в якому містяться положення договору фінансового лізингу та договору купівлі-продажу в частині переходу права власності на предмет лізингу. Так, в п. 2.9.4.11.2 Договору сторони дійшли згоди про те, що протягом п`яти робочих днів з дня закінчення строку лізингу, передбаченого Договором, при обов`язкових умовах сплати лізингоодержувачем в повному обсязі заборгованості та при обов`язковій відсутності відмови лізингодавця від Договору, лізингодавець зобов`язаний підписати акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності. Право власності на предмет лізингу переходить від лізингодавця до лізингоодеружвача в момент підписання сторонами та скріплення печатками сторін акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності.

На виконання умов Договору лізингодавець АТ КБ «ПриватБанк» здійснив страхування предмету лізингу - автомобіля Mitsubishi Pagero Wagon 3.2 AT, реєстраційний № НОМЕР_2 , уклавши з ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» договір добровільного страхування наземного транспорту від 3 лютого 2014 року. Вигодонабувачем у цьому договорі визначений АТ КБ «ПриватБанк», як власник застрахованого транспортного засобу, страхова сума встановлена у розмірі 395 645,00 грн., а страховий платіж – 27 695,15 грн, та передбачена можливість пролонгації договору страхування (а.с. 10-11).

Згідно з постановою слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області від 29 листопада 2019 року, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Pagero Wagon, реєстраційний № НОМЕР_2 , 28 квітня 2017 року рухався по автодорозі Київ-Суми-Юнакіївка та на 119 км зіткнувся з напівпричепом марки KRONE SDK 27, реєстраційний № НОМЕР_3 , який був залишений та стояв на проїзній частині. За даним фактом було зареєстроване кримінальне провадження з початковою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 66-67).

Згідно зі страховим актом від 29 травня 2017 року обставини ДТП за участю автомобіля Mitsubishi Pagero Wagon, реєстраційний № НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , визнані ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» страховим випадком, за яким визначений до виплати розмір страхового відшкодування у розмірі 261 225,55 грн, впаховуючи, що застрахований автомобіль визнаний конструктивно знищеним.

Відповідно до ст. 809 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України «Про фінансовий лізинг».

Згідно із частиною другою статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Договір фінансового лізингу має укладатись у письмовій формі з узгодженням усіх його істотних умов (стаття шоста Закону України «Про фінансовий лізинг»).

За частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Відповідно до ст. 809 ЦК України ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета договору лізингу несе лізингоодержувач, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статтях 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина перша статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що розмір страхового платежу був погоджений сторонами договору фінансового лізингу.

Доказів звернень позивача до відповідача щодо незгоди з умовами укладених договорів матеріали справи не містять.

Збільшення банком страхового платежу на користь страхової компанії в односторонньому порядку, без погодження з лізингоодержувачем вплинуло б на розмір щомісячних платежів ОСОБА_1 за договором фінансового лізингу в частині відшкодування страхового предмету лізингу.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, та надавши їм правову оцінку, з урахуванням зазначених вище положень діючого законодавства, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.374, ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 89, 351, 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд –

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 2 грудня 2020 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий                                                                 С.С. Кругова

Судді                                                                         Н.П. Пилипчук

                                                                       О.Ю. Тичкова

повний текст постанови
складено 16 березня 2021 року