УХВАЛА

15 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/1710/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пєскова В.Г.

учасники справи:
позивач - Приватне підприємство "АНСІ",
відповідачі: ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариство з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та компанія К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "АНСІ" за вх. № 820/2021
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020
у складі колегії суддів: Верхогляд Т.А. (головуючий), Білецької Л.М., Паруснікова  Ю.Б.
та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020
у складі судді Владимиренко І.В.
за позовом Приватного підприємства "АНСІ"
до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та компанії К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД
про визнання недійсним договорів
у межах справи про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА ІІ", 

В С Т А Н О В И В:
У провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/1710/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "ЯНА ІІ", яке постановою суду від 23.07.2019 у цій справі визнано банкрутом.
18.09.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява (позовна заява) Приватного підприємства "АНСІ" до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД про визнання недійсним договорів.
23.06.2020 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у справі №  904/1710/19 у задоволенні заяви (позовної заяви) Приватного підприємства "АНСІ" про визнання недійсним зазначених договорів - відмовлено.
23.12.2020 постановою Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "АНСІ" залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області    від 23.06.2020 у справі № 904/1710/19  залишено без змін.
13.01.2021 (згідно з відміткою на поштовому конверті "Укрпошта Експрес") Приватним підприємством "АНСІ" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі № 904/1710/19 в частині відмови у задоволенні заяви (позовної заяви) Приватного підприємства "АНСІ" про визнання недійсним зазначених договорів  - скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
25.01.2021 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.
Перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "АНСІ", Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.
08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 №  460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.
Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Тобто, скаржник повинен зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, зокрема, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У даному випадку, перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у порушення цього пункту у ній не зазначено конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Водночас, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. 
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".
Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 становив 1 921 грн.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, 18.09.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява (позовна заява) Приватного підприємства "АНСІ" до ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯНА ІІ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВААЛ" та К.У.К. ПРОПЕРТІ МЕНЕДЖМЕНТ ЛТД про визнання недійсним договорів.
Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду у січні 2021 року постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020, прийняту за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі № 904/1710/19 про відмову у задоволенні заяви (позовної заяви) Приватного підприємства "АНСІ" про визнання недійсним зазначених договорів, скаржнику належало сплатити судовий збір в розмірі 7 684 грн (1  921  *  2  *  200%).
Таким чином, за подання до Верховного Суду касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір в сумі 7 684 грн.
Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, що підтверджується актом Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду  від 25.01.2021 № 29.1-11/34. 
Згідно з частиною другою статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
З огляду на викладене, касаційна скарга Приватного підприємства "АНСІ" за вх. № 820/2021 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі №  904/1710/19 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме  - надати Суду документ про сплату (зарахування) судового збору у розмірі 7 684 грн та зазначити конкретно передбачений пункт (пункти) частини другої статті 287 цього Кодексу як підставу касаційного оскарження з належним обґрунтуванням у чому конкретно полягало неправильне застосування норм матеріального та/або порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -
У Х В А Л И В:
1. Касаційну скаргу Приватного підприємства "АНСІ" за вх. № 820/2021 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2020 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2020 у справі №  904/1710/19 залишити без руху.
2. Надати Приватному підприємству "АНСІ" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали. 
3. Роз`яснити Приватному підприємству "АНСІ", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Верховного Суду                                                                                 В.Г. Пєсков