Ухвала    
23 березня 2021 року
м. Київ
справа № 401/611/12
провадження № 61-3405ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ткачука О. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 жовтня 
2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , яка діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 , 2007 року народження, ОСОБА_7 , ОСОБА_1 , треті особи: Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Батова Л. Г. та Орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради, про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, 
ВСТАНОВИВ:
18 лютого 2021 року до Верховного Суду ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали касаційну скаргу на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року у вказаній справі. Дана касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.
У клопотанні, яке містить касаційна скарга, заявниками порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки копію оскаржуваної постанови отримано засобами поштового зв`язку 21 січня 
2021 року. На підтвердження вказаного надано письмові докази.
Зважаючи на конкретні обставини, заявники мають право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним 
Судом, оскільки заявниками, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, сплачено судовий збір у меншому розмірі, ніж це встановлено законодавством.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 1 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2 270 грн.
Заявниками за подання касаційної скарги сплачено 415 грн судового збору. Проте, необхідний розмір судового збору за подання цієї касаційної скарги становить 454 грн(2 270 * 0,2).
Враховуючи викладене, заявники за подання касаційної скарги мають доплатити 39 грн судового збору.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у 
м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) 
подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) 
статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої 
статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
Так, заявники узагальнено посилаються на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначають конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої 
статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги з її копіями та доданими до неї матеріалами відповідно до кількості учасників справи, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).
Таким чином, виходячи із наведених норм права, якщо заявники відповідно до ухвали суду у встановлений строк усунуть недоліки касаційної скарги, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявники не усунуть недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і буде повернута.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року. 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 09 грудня 2020 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали.
В залежності від виконання цієї ухвали настають наслідки, передбачені Законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                  О. С. Ткачук