Справа № 161/13255/20 	Головуючий у 1 інстанції: Кихтюк Р. М. 	
Провадження № 22-ц/802/170/21  Категорія: 3 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
08 лютого 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Карпук А.К., Осіпука В.В.,
секретар судового засідання – Концевич Я.О., 
з участю представника відповідача: ТОВ «Луцьккооптранс» – Сороки В.Г., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної спілки споживчих товариств, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лютіка», Товариства з обмеженою відповідальністю «КООП Луцьк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьккооптранс» про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на майно, скасування державної реєстрації права власності та поновлення (визнання) права власності на майно, за апеляційною скаргою відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьккооптранс» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року,    

                                           В С Т А Н О В И В :
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, а 03 грудня 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на магазин промислових товарів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 817281607101) – до набрання рішенням суду законної сили.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року заяву задоволено.
Накладено арешт на магазин промислових товарів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 200 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 817281607101, який зареєстрований за ТОВ «Автотранспортне підприємство «Луцькооптранс» Волинської облспоживспілки (м. Луцьк, вул. Вахтангова, 16, код ЄДРПОУ – 31183623).
В апеляційній скарзі відповідач – ТОВ «Луцькооптранс», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та ухвалити нове судове рішення – про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на її безпідставність та законність і обґрунтованість ухвали суду, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подали.
У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Судова повістка відповідачу – ТОВ «КООП Луцьк» вважається врученою на підставі п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін з таких підстав. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч.3 ст.150 цього ж Кодексу заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Так, із матеріалів справи вбачається, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Волинської обласної спілки споживчих товариств, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лютіка», Товариства з обмеженою відповідальністю «КООП Луцьк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьккооптранс» про визнання недійсним і скасування свідоцтва про право власності на майно, скасування державної реєстрації права власності та поновлення (визнання) права власності на майно (а.с.1-9).
Предметом спору являється магазин промислових товарів, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна – 817281607101, який зареєстрований за ТОВ «Автотранспортне підприємство «Луцькооптранс» Волинської облспоживспілки.
03.12.2020 від позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно – магазин промислових товарів (а.с.19-22).
Згідно роз`яснень, даних в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. 
Ураховуючи предмет даного позову та надані сторонами докази, апеляційний суд доходить висновку, що заявлені позивачем до застосування заходи забезпечення позову є співмірними із позовними вимогами.
Крім того, заява позивача про забезпечення позову містить причини та обґрунтування його необхідності, яких апелянт не спростував.
Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала перешкоджатиме господарській діяльності товариства – відхиляються апеляційним судом, оскільки між сторонами виник спір, що вирішується у судовому порядку. Ухвала суду про забезпечення позову стосується лише цих правовідносин і ніяким чином не впливає на можливість здійснення відповідачем своєї господарської діяльності у будь-який інший спосіб.
Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними із позовними вимогами та не обмежують відповідача у можливості користуватися спірним майном.
Апеляційним судом ураховується, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Надані апеляційному суду пояснення щодо спірного майна та порядок вирішення позову – не впливають на правильність постановленої ухвали, оскільки фактично стосуються незгоди відповідача із позовними вимогами та порядком звернення позивача до суду, а не з підставами постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).
Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не містять встановлених законом підстав для скасування ухвали, постановленої з додержанням норм процесуального права. 

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
                                        П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Луцьккооптранс» залишити без задоволення, а ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Головуючий - суддя

Судді