Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 січня 2021 року
м. Київ
справа № 279/3142/20
провадження № 51-6288 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 
суддів                        ОСОБА_2 ,   ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року про повернення його апеляційної скарги, 
встановив:
Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2020 року затверджено угоду від 30 червня 2020 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Житомирської області ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 , укладену з участю захисника ОСОБА_7 . ОСОБА_6 визнано винуватим за ч.1 ст.369-2 КК і призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді — штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказаний вирок суду, направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.
Не погоджуючись з вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2020 року ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку.
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_4 на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК). 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаної ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити. 
Згідно з вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Відповідно до  п. 9-1, п. 9-2 ч. 2 ст. 393 КПК  право на апеляційне оскарження виникає у представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження,                   у частині, що стосується інтересів юридичної особи; у фізичної або юридичної особи у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду.
Згідно з ч. 4 ст. 475 КПК вирок на підставі угоди може бути оскаржено у порядку, передбаченому цим Кодексом, на підставах, передбачених ст. 394 цього Кодексу.
Так, частиною 4 ст. 394 КПК передбачається, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржено:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Тобто, положеннями вказаних норм кримінального процесуального закону  встановлено підстави оскарження вироку суду яким затверджено угоду про визнання винуватості та вичерпний перелік осіб, які можуть звернутися                               з апеляційною скаргою на вказаний вирок. 
Як вбачається з касаційної скарги та копій судових рішень, апеляційна скарга на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20 липня 2020 року подана ОСОБА_4 , проте відносно зазначеної особи здійснюється інше провадження.
Натомість ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати вказаний вирок суду, направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, що не стосується інтересів ОСОБА_4 та суперечить приписам ст. 394 КПК.
За таких обставин, повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_4 апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити 
Враховуючи викладене і керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою                           ОСОБА_4 на ухвалу Житомирського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року про повернення його апеляційної скарги.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                 ОСОБА_3