У Х В А Л А 
Іменем  України
 
15 лютого 2021 року                                                                              
м. Київ
 
Справа №148/1833/20
Провадження №51-681ска21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
 
головуюча                                        ОСОБА_1 ,
судді:                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
 
в с т а н о в и в:
 
ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду (далі-Суд) з касаційною скаргою на вказані судові рішення із вимогою про їх скасування та закриття провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 грудня                2020 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а постановуТульчинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року – без зміни.       
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац 6 підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня                  2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ashingdane v. the United Kingdom»              від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Krombach v. France» від 13 лютого           2001 року).
Частинами 2, 10 статті 294 КУпАП встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлені у ст. 294 цього Кодексу, відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Відповідно до положень статей 36, 37 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом. 
Касаційний кримінальний суд, який діє в складі Суду, здійснює кримінальне провадження в касаційному порядку, згідно з положеннями статей 1, 3, 30, 31 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК України).
Здійснення Касаційним кримінальним судом касаційного провадження у справах про адміністративні правопорушення не передбачено як кримінальним процесуальним законом, так і нормами КУпАП.
Враховуючи вищевикладене, постанова Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року та постанова Вінницького апеляційного суду                 від 20 січня 2021 року не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 на постанову Тульчинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 20 січня 2021 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.                     
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                 ОСОБА_3