ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/448/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №692/6/21 Категорія:  	Чепурний О. П. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Бондаренко С. І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 березня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.
за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» на ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року, постановлену у складі судді Чепурного О.П., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -
в с т а н о в и в :
У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 
Заява обґрунтована тим, що ТОВ «Черкасиенергозбут» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 жовтня 2018 року №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території».
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http://energozbut.ck.ua/pob.html.
Згідно пункту 3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, договір про постачання електричної енергії споживачу є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунка за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунка, про що споживач інформується у передбаченому договором порядку.
02 січня 2019 року заявником за об`єктом побутового споживача - боржника, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 .        
На підставі отриманих даних від відокремленого структурного підрозділу (РЕМ «Черкасиобленерго» в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку), відповідачу виставлено платіжні документи - рахунки за електроенергію по особовому рахунку, в яких зазначено поточний рахунок заявника із спеціальним режимом використання.
Використовуючи електроенергію боржник, як споживач частково не виконує обов`язку щодо плати за її використання.
На виконання умов пункту 7.2 Договору заявником було надіслано боржнику платіжний документ для погашення заборгованості за використану електричну енергію шляхом поміщення його до поштової скриньки за об`єктом побутового споживача боржника.
Боржника було належним чином повідомлено про наявну заборгованість за спожиту електричну енергію, але ним свідомо порушено взяті на себе зобов`язання за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги. В добровільному порядку зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги не виконуються.
На підставі викладеного заявник просив суд видати судовий наказ про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Черкасиенергозбут» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 4 150 гривень 88 копійок та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу судового наказу в розмірі 210 гривень 20 копійок. 
Ухвалою Драбівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що у своїй заяві ТОВ «Черкасиенергозбут» зазначає, що договір про постачання електричної енергії споживачем є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору та вважається укладеним з дати відкриття особового рахунку за об`єктом споживача або внесення змін до такого особового рахунку.
Проте основною підставою, що дає змогу розглядати справи у наказному провадженні, є наявність належним чином укладеного і підписаного сторонами договору. 
У випадках споживання послуг без укладання договору фактично заборгованість утворюється, але її не можна вважати такою, що ґрунтується на правочині, вчиненому у формі, визначеній чинним законодавством. Розмір та підстави виникнення такої заборгованості повинні встановлюватись судом в позовному провадженні.
Встановивши, що до заяви про видачу судового наказу заявником не додано письмовий договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, а наданий примірник договору не заповнений стороною споживача, суд вважав, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу стало підставою для відмови у видачі судового наказу.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції ТОВ «Черкасиенергозбут» подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати ухвалу районного суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що заявником при поданні заяви про видачу судового наказу було надано копію публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який міститься на сайті ТОВ «Черкасиенергозбут», проте районний суд не погоджуючись з таким варіантом договору виніс ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суд відмовляючи у видачі судового наказу на підставі відсутності укладеного та підписаного у письмовій формі договору, не взяв до уваги той факт, що укладання договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг підтверджується не лише підписанням заяви-приєднання до умов договору, а і в інші способи зазначені в Постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, а саме: шляхом приєднання до умов договору, опублікованого, у тому числі, на веб-сайті постачальника; шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги; фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії.
Факт укладання публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг між заявником та боржником підтверджується:
- фактичним приєднанням боржника до умов договору опублікованого на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням http://eneruozbul. ck.ua/pob.html;
- фактичним споживанням боржником електричної енергії за період з січня 2019 року по грудень 2020 року у загальному обсязі - 7 588 кВт;
- частковою сплатою боржником заборгованості за спожиту електричну енергію у загальній сумі - 7 229,14 гривень у листопаді та грудні 2019 року, а також у січні, лютому, квітні, травні, липні - грудні 2020 року.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не подано. 
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Судовий наказ може бути видано, зокрема, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п.3 ч.1 ст. 161 ЦПК України).
За змістом п.5 ч.1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» вказувало, що 02 січня 2019 року ТОВ «Черкасиенергозбут» за об`єктом побутового споживача боржника відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_1 , що згідно п.3.2.13 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312 свідчить, що договір між сторонами є укладеним, також про це свідчить й те, що споживачі фактично використовували електроенергію (а.с. 2-4).
Відповідно до ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.
Згідно частини 1 статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.
Відповідно до частини 2 статті 4 ЦК України Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України.
Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон).
Цивільним кодексом визначено вимоги до письмової форми правочину, а відтак інші нормативно-правові акти, не можуть суперечити вимогам цивільного кодексу.
Статтею 207 ЦК України визначено вимоги до письмової форми правочину, за змістом якої правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що нормами процесуального законодавства імперативно визначено, що судовий наказ може бути видано, зокрема якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, яка утворилася внаслідок невиконання договору, укладеного саме в письмовій (в тому числі електронній) формі, копію якого заявник зобов`язаний надати одночасно із заявою про видачу судового наказу. 
Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній договір про постачання електричної енергії, укладений між заявником та боржниками у письмовій (в тому числі електронній) формі, у розумінні статті 207 ЦК України. 
За змістом п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.
Отже, встановивши, що до заяви про видачу судового наказу ТОВ «Черкасиенергозбут» не було додано письмовий договір, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу є підставою для відмови у видачі судового наказу.
За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» - залишити без задоволення, а ухвалу Драбівського районного суду Черкаської області від 14 січня 2021 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиенергозбут» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови виготовлений 11 березня 2021 року.

Судді