Справа № 450/1605/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О. 
Провадження № 22-ц/811/871/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я. 
Категорія: 3

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді Мельничук О.Я., 
суддів: Крайник Н.П., Ванівського О.М.
при секретарі Матяш С.І.
з участю позивача ОСОБА_1 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватної агрофірми «Нива» на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватної агрофірми «Нива», Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Пустомитівський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 право власності на телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; звільнення з під арешту телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного відділом Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області в рамках здійснення виконавчих проваджень, боржником в яких є Приватна агрофірма «Нива»,-

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватної агрофірми «Нива», Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Пустомитівський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, ОСОБА_2 , в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на телятник (А-1) площею 750, 9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; звільнити з під арешту телятник (А-1) площею 750, 9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного відділом Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області в рамках здійснення виконавчих проваджень, боржником в яких є Приватна агрофірма «Нива».
В обгрунтування заявленого позову зазначив, 26.07.2005 року між ОСОБА_1 та з участю брокера суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 на Прикарпатській універсальній товарній біржі придбав у ОСОБА_4 , від імені та в інтересах приватної агрофірми «Нива», в особі ліквідатора Ковалко Галини Іванівни, телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , що належить приватній агрофірмі «Нива». Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 20.07.2005р. на підставі рішення виконкому Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 63 від 08.07.2005 року. Відповідачі не визнають право власності позивача на телятник, тому в порядку статті 392 ЦК України, майнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку, шляхом визнання права власності на спірне майно та виключення цього майна з-під арешту.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 ,- задоволено повністю.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Звільнено з під арешту телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного Відділом Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області в рамках здійснення виконавчих проваджень, боржником в яких є Приватна агрофірма «Нива».
Стягнуто з Приватної агрофірми «Нива» на користь ОСОБА_1 413,40 грн./ чотириста тридцять грн. 40 коп./ судових витрат.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 413,40 грн. /чотириста тридцять грн. 40 коп./ судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач – Приватна агрофірма «Нива». Вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що на підставі рішення суду позивач неправомірно заволодів майном ПАФ «Нива», оскільки право власності на спірне майно визнано на підставі звернення позивачем до суду з даним позовом, який подано з пропуском строку позовної давності. Звертає увагу, що з відповіді Львівського ОКП «БТІ та ЕО» від 11.04.2019 вбачається, що за позивачем не зареєстровано право власності на спірне приміщення і останній не звертався з заявою про реєстрацію права власності на таке приміщення. Право власності на спірне приміщення на підставі договору купівлі-продажу від 28.07.2005 не було зареєстровано в БТІ та ЕО та не видавалося реєстраційне посвідчення права власності на спірне приміщення. Зазначає, що оскільки договір купівлі-продажу спірного приміщення телятника площею 750,9 кв.м. нотаріально не посвідчений, відсутня його державна реєстрація, такий договір не породжує для сторін прав та обов`язків, в зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 .
Скаржник в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на спростування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватної агрофірми «Нива» підлягає до задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 26 липня 2005 року між ОСОБА_1 , як суб`єктом підприємницької діяльності з участю брокера суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_3 , що входить до складу брокерської контори «Аукціонного центру «Універсал», що діє на підставі Свідоцтва про право здійснення брокерської діяльності на Прикарпатській універсальній товарній біржі та ОСОБА_4 , що є акредитована в брокерській конторі Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес-Консалтинг», що діє на підставі Свідоцтва про право здійснення брокерської діяльності на Прикарпатській універсальній товарній біржі №8 БЧ від імені та в інтересах приватної агрофірми «Нива», в особі ліквідатора Ковалко Галини Іванівни, на аукціоні укладено договір - купівлі продажу нерухомого майна, а саме : телятник (А-1) площею 750,9 кв. м., адреса: АДРЕСА_1 , що належить приватній агрофірмі «Нива» згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 20.07.2005р. на підставі рішення виконкому Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно.
Згідно пункту 1.1. даного Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця телятник (А-1) площею 750,9 кв. м., адреса: АДРЕСА_1 , що належить приватній агрофірмі «Нива» (далі об`єкт), а покупець зобов`язується прийняти вказаний об`єкт і сплатити ціну відповідно до умов, що зазначені в цьому договорі. Згідно пункту 1.2. даного Договору право власності на об`єкт переходить до Покупця з моменту після повної оплати вартості Об`єкта. Згідно пункту 1.3. даного Договору початкова ціна продажу Об`єкта на торгах становить: 32000 грн. 00 коп. (тридцять дві тисячі грн. 00 коп.) без ПДВ. Згідно пункту 1.4. даного Договору вказаний в цьому Договорі Об`єкт продано з аукціону, який було проведено Львівським представництвом Прикарпатської універсальної товарної біржі за 35200 грн.00 коп. (тридцять п`ять тисяч двісті грн. 00 коп.) без ПДВ. Згідно пункту 3.1. даного Договору передача об`єкта здійснюється Продавцем Покупцеві протягом 10 днів після повної сплати вартості об`єкта.
Судом встановлено, що умови укладеного договору купівлі-продажу від 26.07.2005 року, виконані позивачем, як покупцем в повному обсязі, зокрема проведено повну оплату вартості об`єкта нерухомості, що стверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 42 від 23.07.2005 року про внесення гарантійного внеску на проведення торгів та платіжного доручення від 04.08.2005 року про оплату вартості об`єкта нерухомості.
Телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , що належав приватній агрофірмі «Нива» згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 20.07.2005р. на підставі рішення виконкому Сороки-Львівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 08.07.2005 року за № 63, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 7827580 від 20.07.2005 року.
Відповідно до пункту 3.2. передача об`єкта Продавцем і прийняття об`єкта Покупцем засвідчена актом прийому-передачі від 31.08.2005 року, який підписаний сторонами. Відповідно до п. 6 якого, з моменту його підписання до покупця переходить право власності на об`єкт нерухомості.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що судом встановлено правомірність набуття позивачем права власності на спірне майно, а також, що спірне майно було безпідставно арештоване після його продажу позивачу.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Частиною 1 статті 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст.321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: припинення дії, яка порушує право, і відновлення становища, яке існувало до порушення.
Відповідно до п.1 Наказу Міністерства юстиції України від 2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», установлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності та права користування (сервітут) на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках : права користування (найму, оренди) будівлею або іншими капітальними спорудами, їх окремими частинами; право власності на об`єкти незавершеного будівництва, а також облік безхазяйного нерухомого майна, довірче управління нерухомим майном проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації, створеними до набрання чинності Законом України від 11.02.2010 №1878-VI (1878-17) «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Згідно п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно – державна реєстрація прав – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.
Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі – БТІ), у межах визначених адміністративно – територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» (1878-17) та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно. Проведення державної реєстрації прав у межах території однієї адміністративно – територіальної одиниці реєстраторами декількох БТІ не допускається.
Обов`язковій державній реєстрації підлягають право власності та інші речові права на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування.
Відповідно до п.п. 1.4, 1.5, 1.6 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб від 09.06.1998 (чинній на час укладення договору купівлі – продажу спірного приміщення в 2005 році) – Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій територрії України (населених пунктах, військових містечках, військових частинах, аеропортах, річкових і морських портах, заповідниках, на дорогах, полігонах і т.п.)
Державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюють комунальні підприємства – бюро технічної інвентаризації.
Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна в бюро технічної інвентаризації є обов`язковою для власників, незалежно від форми власності.
Право власності на телятник на підставі договору купівлі – продажу від 28.07.2005 не було зареєстровано в бюро технічної інвентаризації, підтвердженням цього є відсутність інформації в реєстраційній справі БТІ про це, а також БТІ не було видано реєстраційне посвідчення права власності на спірне приміщення телятника ОСОБА_1 .
Відсутність реєстрації в БТІ за ОСОБА_1 права власності на приміщення телятника на підставі договору купівлі – продажу на той момент суперечить чинному законодавству. Інструкція «Про порядок Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які перебувають у власності юридичних і фізичних осіб» передбачала порядок та обов`язок державної реєстрації права власності в БТІ.
Позивачем не надано жодних доказів в підтвердження того, що він після укладення договору купівлі – продажу спірного приміщення (телятника) звертався до органів БТІ у Львівській області із заявою про реєстрацію приміщення телятника, або, що йому останнім відмовлено в здійсненні такої реєстрації.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент укладення договору купівлі – продажу спірного приміщення), речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, в зв`язку з чим право власності на таке майно виникає саме з моменту такої державної реєстрації.
Згідно ч.2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації
Згідно ч.1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.
Згідно ч.1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Оскільки у Державному реєстрі прав відсутня інформація про договір купівлі – продажу від 28.07.2005, як підставу для реєстрації речового права ОСОБА_1 на спірне нежитлове приміщення (телятник), відсутні підстави вважати, що таке майно вибуло з права власності ПАФ «НИВА» і, що його власником є ОСОБА_1 .
Оскільки вищезгаданий договір купівлі – продажу спірного приміщення телятника площею 750,9 кв.м. нотаріально не посвідчений, відсутня його державна реєстрація, а також такий договір не породжує для сторін прав та обов`язків, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання за ним права власності на телятник (А-1) площею 750, 9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Слід зазначити, що приміщення телятника не було зареєстроване у встановленому законом порядку в БТІ, відсутня державна реєстрація права власності на об`єкт, та докази звернення до БТІ про здійснення реєстрації, відтак ОСОБА_5 не здійснено реєстрацію права власності на спірне приміщення в реєстрі прав власності на нерухоме майно, чи в інших державних реєстрах. Така реєстрація є офіційним визнанням і підтвердженням державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно згідно норм чинного законодавства України. 
Оскільки звільнено з під арешту телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного Відділом Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області в рамках здійснення виконавчих проваджень, боржником в яких є Приватна агрофірма «Нива», є похідною вимогою від визнання за ОСОБА_1 права власності на телятник (А-1) площею 750, 9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , така задоволенню не підлягає, оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі відмови в задоволенні позову, судовий збір покладається на позивача.
Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з останнього в користь Приватної агрофірми «Нива» слід стягнути судові витрати в розмірі 1239 гривень 60 коп.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, 
       
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватної агрофірми «Нива» – задовольнити.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нову постанову.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватної агрофірми «Нива», Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Пустомитівський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ у Львівській області, ОСОБА_2 про визнання за ОСОБА_1 право власності на телятник (А-1) площею 750,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; звільнення з під арешту телятник (А-1) площею 750, 9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного відділом Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області в рамках здійснення виконавчих проваджень, боржником в яких є Приватна агрофірма «Нива» відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Приватної агрофірми «Нива» судові витрати в розмірі 1239 гривень 60 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 січня 2021 року.

Головуючий:                                                        О.Я.Мельничук

       Судді:                                                                        Н.П. Крайник

                                                                               О.М. Ванівський