УХВАЛА

17 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/1475/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області
у складі судді Татарчука В. О.
від 24.09.2020 та
на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Чус О. В., Кощеєв І. М., Кузнецова І. Л.
від 11.02.2021

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп"
про     стягнення штрафних санкцій у сумі 191 953,95 грн,                                                  

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп" про стягнення неустойки за поставку ресурсів неналежної якості в сумі 191 953,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп", в порушення договору № 1116/17 від 28.12.2017, поставлено товар на суму 959 769,00 грн неналежної якості, що підтверджено лабораторними дослідженнями; на підставі п.7.4 договору сума 20% неустойки складає 191 953,95 грн.

Рішенням від 24.09.2020 у справі № 904/1475/20 Господарський суд Дніпропетровської області задовольнив позовні вимоги: присудив до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп" на користь Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" 191 953,95 грн неустойки за поставку ресурсів неналежної якості.

Постановою від 11.02.2021 Центральний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 у справі № 904/1475/20.

01 березня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2021 у справі № 904/1475/20.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287  Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з частиною 5 статті 12  Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 191 953,95 грн,     що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2021 рік - 227 000,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 904/1475/20 є малозначною.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

У пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

В касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп" наголошує, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, та визначає у якості підстави касаційного оскарження рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2021 пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та посилається на неоднозначність існуючої судової практики з питань, визначених в касаційній скарзі. 

Натомість норма пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Всупереч зазначеному, доводи скаржника не містять достатніх обґрунтувань про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики. 

Суд вважає за необхідне наголосити, що фундаментальне значення для формування правозастосовчої практики означає, що скаржник у своїй касаційній скарзі ставить на вирішення суду касаційної інстанції проблему, яка, у випадку відкриття касаційного провадження Верховним Судом, впливатиме на широку масу спорів, створюючи тривалий у часі, відмінний від минулого підхід до вирішення актуальної правової проблеми.

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржених судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання скаржника на неоднозначність судової практики колегією суддів також не приймаються до уваги, з огляду на те, що правовий висновок у цій справі, не доводить наявності неоднакового застосування судом одних і тих самих норм права, а свідчить лише про наявність в інших справах різних істотних обставин, підтверджених/непідтверджених належними та допустимими доказами, в залежності від яких і були постановлені відповідні судові рішення. 

Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, зводяться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм, є проханням про повторний перегляд справи та переоцінку встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

Зважаючи на викладене, Суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених підпунктом "а" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального України для перегляду у касаційному порядку малозначної справи.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтер Інвест Груп" у відкритті касаційного провадження у справі № 904/1475/20 за касаційною скаргою на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.02.2021.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 15 аркушах (у тому числі платіжне доручення № 13 від 25.02.2021). Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                             Н. М. Губенко

Судді                                                                                                                  С. В. Бакуліна

                                                                                                                                О. А. Кролевець