УХВАЛА

18 лютого 2021 року 
м. Київ
справа № 420/3470/20
адміністративне провадження № К/9901/3753/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Данилевич Н.А., Кашпур О.В.,
перевіривши касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року в справі №420/3470/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі -  ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП), у якому просив: 
- визнати протиправним і скасувати наказ №216 від 08 квітня 2020 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції; 
- визнати протиправним і скасувати наказ №275 о/с від 15 квітня 2020 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції; 
- поновити на службі в поліції на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Національної поліції України (далі - УПП в Одеській області ДПП НП України) з 16 квітня 2020 року; 
- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено. 
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2020 року скасовано; ухвалено нове судове рішення про задоволення позову: 
- визнано протиправним і скасовано наказ ДПП «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» №216 від 08 квітня 2020 року в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнано протиправним і скасовано наказ ДПП «Про особовий склад» №275 о/с від 15 квітня 2020 року в частині звільнення  ОСОБА_1  зі служби в поліції;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху УПП в Одеській області ДПП з 17 квітня 2020 року;
- стягнуто з ДПП на користь ОСОБА_1 середній розмір грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а саме: з 17 квітня 2020 року по 23 грудня 2020 року в сумі 90061, 31 грн.
29 січня 2021 року до Суду надіслано касаційну скаргу ДПП на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року в справі №420/3470/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання протиправними і скасування наказів про звільнення зі служби в поліції; поновлення на службі в поліції; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2    обіймав посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП (далі - УПП в Одеській області ДПП).
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якої не входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосової практики, справа становить значний суспільний інтерес. 
Зазначає, що у мережі Інтернет виявлено критичну публікацію щодо порушення службової дисципліни окремими працівниками УПП в Одеській області ДПП, в тому числі позивачем, що викликало суспільний резонанс. Вчиненими дисциплінарними проступками ОСОБА_1 суттєво підірвав авторитет УПП в Одеській області та ДПП, дії якого набули розголосу в засобах масової інформації та соціальних мережах. Публікації у мережі Інтернет зазнали значного обговорення громадськості, ураховуючи значну кількість коментарів осіб, які критично сприйняли скоєння позивачем дисциплінарного проступку.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що на обґрунтування вказаного твердження позивач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно недосліджуваних питань права, відповідь суду касаційної інстанції на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного кола суб`єктів правовідносин.
Твердження скаржника, що справа становить значний суспільний інтерес, не підтверджені належними доказами та необґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.
Отже, наведені відповідачем в касаційній скарзі обставини є загальними і в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що саме ця справа становить значний суспільний інтерес чи стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Інші наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі №420/3470/20, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин відсутні підстави для вирішення питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 12, 248, 332, 333, 334 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року в справі №420/3470/20.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                           Н.А. Данилевич
                                                                                                      О.В. Кашпур