УХВАЛА

09 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 160/3062/20
адміністративне провадження № К/9901/5349/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Данилевич Н.А.,
суддів: Мацедонської В.Е., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу представника державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - Чеботарьова Володимира Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/3062/20 за позовом Державного реєстратора - приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, рішення,
УСТАНОВИВ:
18 лютого 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.
Державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з позовом до Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень просила:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України №3323/5 від 30 жовтня 2019 року «Про анулювання доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право па зайняття нотаріальною діяльністю»;
- визнати протиправним та скасувати Рішення №7 від 26 листопада 2019 року Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 05 червня 2009 року за НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України №3951/5 від 10 грудня 2019 року про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №1015/7 від 20 грудня 2019 року про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати пункти 3 та 4 Наказу Міністерства юстиції України №3259/5 від 24 жовтня 2019 року про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо анулювання доступу приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Міністерства юстиції України №3888/5 від 04 грудня 2019 року про внесення змін до Наказу Міністерства юстиції від 24 жовтня 2019 року №3259/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 Наказу Міністерства юстиції України № 4104/5 від 20 грудня 2019 року «Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо анулювання доступу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до ЄДР, виконання якого покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи»;
- визнати протиправним та скасувати пункти 4 та 6 Наказу Міністерства юстиції України № 1172/5 від 24 березня 2020 року «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» щодо анулювання доступу приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та покладення виконання пункту 4 наказу на державне підприємство «Національні інформаційні системи».
03 серпня 2020 року рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 30 жовтня 2019 року №3323/5 «Про анулювання доступу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право па зайняття нотаріальною діяльністю»;
Визнано протиправним та скасовано Рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України від 26 листопада 2019 року №7 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 05 червня 2009 року за НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ;
Визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 10 грудня 2019 року №3951/5 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 ;
Визнано протиправним та скасовано Наказ Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 20 грудня 2019 року №1015/7 про припинення нотаріальної діяльності приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 ;
Визнано протиправним та скасовано пункти 3 та 4 Наказу Міністерства юстиції України від 24 жовтня 2019 року №3259/5 про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо анулювання доступу приватному нотаріусу Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
Визнано протиправним та скасовано Наказ Міністерства юстиції України від 04 грудня 2019 року №3888/5 про внесення змін до Наказу Міністерства юстиції від 24 жовтня 2019 року №3259/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»;
Визнано протиправним та скасовано пункт 3 Наказу Міністерства юстиції України від 20 грудня 2019 року № 4104/5 «Про скасування реєстраційної дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» щодо анулювання доступу приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до ЄДР, виконання якого покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи»;
Визнано протиправним та скасовано пункти 4 та 6 Наказу Міністерства юстиції України від 24 березня 2020 року № 1172/5 «Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» щодо анулювання доступу приватному нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та покладення виконання пункту 4 наказу на державне підприємство «Національні інформаційні системи».
01 грудня 2020 року постановою Третього апеляційного адміністративного суду скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2020 року в адміністративній справі № 160/3062/20.
Прийнято в справі № 160/3062/20 нову постанову, якою в задоволені позовних вимог Державного реєстратора - приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, рішення відмовлено.Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно із частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 КАС України).
Згідно з положеннями частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положення вказаної правової норми процесуального закону узгоджуються з приписами частини четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, яка відносить справи в аналогічних спорах до переліку справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовна практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, відсутність ознак, які відрізняють цю касаційну скаргу від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі за позовом державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої Ганни Олегівни в порядку спрощеного позовного провадження, не підлягають касаційному оскарженню.
У цій справі, суд першої інстанції, врахувавши вимоги частин третьої та четвертої статті 257 КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави, за яких цю справу не можна було розглядати за правилами спрощеного провадження.
Оскаржуючи судове рішення, прийняте в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник зазначає про наявність виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
У касаційній скарзі позивачка зазначає, що справа має виняткове значення для неї, оскільки рішення відповідачів позбавляють її права здійснювати професійну діяльність, а також касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки судом апеляційної інстанції не було враховано численних висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.
Твердження заявника касаційної скарги, що справа має виняткове значення для неї, не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів.
При цьому, Суд враховує, що для кожної із сторін справа, в якій він є учасником має виняткове значення, оскільки спірні правовідносини, що склались потребують судового втручання.
Разом з тим, скаржник повинен довести, що спірні правовідносини є винятковими та такими, що без судового захисту можуть призвести до незворотних наслідків.   
Суд касаційної інстанції відхиляє також доводи касаційної скарги стосовно того, що  касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження позивач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Крім того, слід зазначити, що ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж.М. від 18 січня 2021 року (К/9901/35939/20) перевіряючи доводи заявника щодо неврахування судами висновків Верховного Суду та аналізуючи зміст зазначених скаржником постанов Верховного Суду, судом касаційної інстанції установлено, що постанови Верховного Суду, про які зазначає заявник, стосуються інших фактичних обставин справи, установлених судами, тому посилання скаржника на те, що постанова суду апеляційної інстанції у цій справі ухвалена без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у вказаних постановах Верховного Суду, є безпідставними.
Таким чином, позивач у касаційній скарзі не довів підстав, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржувані рішення підлягають перегляду в касаційному порядку.
Інші, наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 частини п`ятої статті 328, пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд, 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 - Чеботарьова Володимира Володимировича на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2020 року у справі №160/3062/20 за позовом Державного реєстратора - приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, рішення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.А. Данилевич
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська
                                                                                                    О.Р. Радишевська