УХВАЛА

22 лютого 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/13782/19 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кібенко    О.    Р., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорг Біогаз Україна" (далі - ТОВ "Зорг Біогаз Україна")
на    постанову Північного апеляційного господарського суду від    10.12.2020 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укрбудінвест" (далі - ТОВ "Будівельна компанія "Укрбудінвест")
до ТОВ "Зорг Біогаз Україна"
про стягнення 1 290 689,79 грн,
ВСТАНОВИВ:
1.          03.02.2021 ТОВ "Зорг Біогаз Україна" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від    10.12.2020, в якій просить її скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення апеляційної скарги.
2.          Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху з огляду на таке.
3.          Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
4.          Відповідно до частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, перед-бачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
5.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац 2 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу).
6.          У цьому випадку необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і в чому полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовній практиці.
7.          У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац 3 пункту 5 частини другої статті 290 цього Кодексу). Cкаржник повинен чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.
8.          Якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок зробили суди попередніх інстанцій з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає непогодження із ним.
9.          Оскаржуючи в касаційному порядку судові рішення на підставі пункту 4 частини другої статті 287 ГПК України, необхідно зазначити, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.
10.          При цьому, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через не дослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
11.          Отже системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини другої статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
12.          Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або допущене судом порушення норм процесуального права та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку.
13.          Скаржник зазначає, що оскаржувана постанова необґрунтована та незаконна, ухвалена внаслідок неправильного застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права; суди попередніх інстанцій не надали належної оцінки наявним доказам, проігнорувавши клопотання про їх витребування.
14.          Однак, всупереч вимогам статті 290 ГПК України у касаційній скарзі відсутнє посилання на будь яку із передбачених статтею 287 Кодексу підстав.
15.          Відповідно до частини шостої статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено вимоги особи, яка подає таку скаргу.
16.          Скаржник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити апеляційну скаргу. Проте, відповідно до положень статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями розглядати апеляційні скарги. Заявляючи вимоги про скасування постанови суду апеляційної інстанції, скаржник у касаційній скарзі не зазначив жодних вимог щодо рішення суду першої інстанції та пред`явленого до нього позову.
17.          Отже, всупереч положень статті 290 ГПК України, у касаційній скарзі не зазначено вимог, за результатами розгляду яких Верховний Суд зможе ухвалити одне із рішень, передбачених статтею 308 цього Кодексу.
18.          Частиною другою статті 292 ГПК України передбачено, що якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, передбачених статтею 290 цього Кодексу, то така скарга залишається без руху.
19.          Суд звертає увагу на те, що відповідно до приписів ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту. 
20.          Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху.
21.          З огляду на залишення касаційної скарги без руху, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження залишається без розгляду до усунення недоліків.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
УХВАЛИВ:
1.    Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зорг Біогаз Україна" на постанову Північного апеляційного господарського суду від    10.12.2020 у справі №    910/13782/19 залишити без руху.
2.    Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Зорг Біогаз Україна" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3.    Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Зорг Біогаз Україна", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                                    О. Кібенко