УХВАЛА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
17 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 132/2418/18
провадження № 51-70ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши  касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ? адвоката       ОСОБА_5 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_4 ,
 
встановив: 
 
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 порушив питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.
 
Проте касаційну скаргу подано після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України 
(далі – КПК).
 
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 429 КПКкасаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, 
не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції 
за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
 
У касаційній скарзі захисник просить поновити строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення, зазначивши, що у зв`язку з пандемією коронавірусу, запровадженими карантинними обмеженнями та перебуванням на самоізоляції не міг вчасно подати касаційну скаргу. Наведені причини пропуску цього строку, на його думку, є поважними.
 
Суд, перевіривши доводи, викладені захисником, про поновлення строку касаційного оскарження, дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути і строк поновленню не підлягає з таких підстав.
 
Згідно з ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції,                                а засудженим, який тримається під вартою, ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
 
За приписами ч. 2 ст. 113 цього Кодексу процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у встановлений КПК строк також міститься у ст. 116 вказаного Кодексу.
 
Процесуальний строк може бути поновлено лише за умови його пропуску 
з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, 
а його вирішення покладається на розсуд суду.
 
Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
 
Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має 
на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного строку, не змушуючи зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. До того ж це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити стверджувану правову позицію. 
 
Як убачається з доданої до касаційної скарги ухвали апеляційного суду від 
22 жовтня 2020 року, захисник ОСОБА_5 був присутнім у судовому засіданні під час розгляду апеляційних скарг на вирок місцевого суду і висловлював суду свою позицію.
 
Відповідно до положень, передбачених ч. 2 ст. 426 КПК, відрахування строку подання касаційної скарги з дня вручення копії судового рішення передбачено лише для засудженого, який тримається під вартою.
 
Захисник ОСОБА_5 касаційну скаргу на судові рішення подав до Верховного Суду                    11 лютого 2021 року (згідно з трекінгом відправлень), тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження, який минув 23 січня 2021 року.
 
На думку Суду, зі змісту зазначених у скарзі мотивів не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення скаржнику строку касаційного оскарження судового рішення, оскільки ним не підтверджено факту неспроможності подати вчасно касаційну скаргу на судове рішення. 
 
З урахуванням положень, передбачених ч. 2 ст. 426 КПК, сам факт запровадження карантинних заходів у зв`язку з пандемією коронавірусу та перебування на самоізоляції, що перешкодило йому вчасно подати касаційну скаргу, на думку Суду, не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження. Так, карантин був запроваджений 11 березня 2020 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України               № 211, однак це не заважало вже під час дії карантинних заходів захиснику                          ОСОБА_5 брати безпосередню участь, зокрема, в апеляційному розгляді скарг на вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 . 
 
При цьому, скаржник не вказав переконливих доводів про те, які саме істотні обставини, пов`язані з карантинними заходами у державі, перешкодили йому подати касаційну скаргу на судове рішення протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.
 
Інших поважних причин пропуску строку, які позбавили скаржника реальної можливості реалізувати свої права на подання касаційної скарги у порядку та строки, передбачені законодавством, у касаційній скарзі не наведено.
 
Згідно з положеннями п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
 
Також суд звертає увагу, що за висновком Європейського суду з прав людини, наведеним у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
 
З урахуванням наведеного касаційна скарга захисника ОСОБА_5 
в інтересах засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.
 
Керуючись ст.429 КПК, Суд

постановив:
 
У поновленні строку касаційного оскарження на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року захиснику ОСОБА_5 відмовити.
 
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                             ОСОБА_2                            ОСОБА_3