ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року 
м. Київ
справа №404/2301/17
адміністративне провадження №К/9901/44949/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні   в касаційній інстанції адміністративну справу № 404/2301/17
за позовом ОСОБА_1 до Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року
(ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Дадим Ю.М., суддів: Уханенка С.А.  Богданенка І.Ю.)
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з  позовом до Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, у якому просив:
- визнати протиправними дії  Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Відповідача провести правильне обчислення розміру пенсії по інвалідності ІІ групи з розрахунку заробітної плати в розмірі 2177.74 крб., з яких 1998.74 крб. визначена постановою Кіровського районного суду м. Кіровоград, 179.00 крб встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 року за №1783, як середня заробітна плата в 1986 році.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що  відповідачем в супереч вимогам пенсійного законодавства було відмовлено позивачу в перерахунку пенсії з урахуванням розрахунку за заробітну  плату, яка нараховувалась за основним місцем роботи та зберігалась за ОСОБА_1 на час ліквідації наслідків ЧАЕС.
Короткий зміст рішення суду І інстанції
3.  23 червня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1   до Кропивницького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії  Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області щодо обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 - протиправними .
Зобов`язати Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного Фонду України Кіровоградської області провести правильне обчислення розміру пенсії по  інвалідності II групи ОСОБА_1 з розрахунку заробітної плати в  розмірі 2177,74 крб., з яких 1998,74 крб. визначена Постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда, 179,00 крб. встановлена Постановою Кабінету Міністрів від 20.11.2003 року за №1783, як середня заробітна плата в 1986 року.
Судові витрати компенсувати за рахунок держави.
4. Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції керувався тим, що судовим рішення вже було встановлено право позивача на отримання певного розміру пенсії з розрахунку заробітної плати в розмірі 1998,74 грн., а відповідно до ч. 3 ст. 57 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якщо особа, котра звернулася за пенсією , пропрацювала на територіях   радіоактивного забруднення менше місяця - середньомісячний заробіток    визначається за цей календарним місяць з додаванням до заробітку на основній роботі. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
5. 15 вересня 2017 року Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд вирішив:
Апеляційну скаргу Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області - задовольнити.
Постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.06.2017 року - скасувати та прийняти нову.
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.
6. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що положення постанови "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" від 20.11.2003 року №1783 до спірних правовідносин застосуванню не підлягають з огляду на невідповідність суб`єктного складу, а саме отримання Позивачем пенсії, призначеної за Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.12 жовтня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
У касаційній скарзі скаржник просить постанову  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у справі № 404/2301/17(2-а/404/311/17)  скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.  
Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що пп.2 п.3 Порядку визначення заробітної плати  (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року № 919 за період до 1 січня 1998 р. та у разі відсутності даних у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків і Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування передбачено можливість встановлення заробітної плати виходячи з мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбаченої відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію, на підтвердження цього видається відповідна довідка управліннями праці та соціального захисту населення. 
На думку скаржника ці положення законодавства були не враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні ним рішення.
8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою    позивача на постанову  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у справі № 404/2301/17(2-а/404/311/17).  
9. 03 листопада 2017 року до Вищого адміністративного суду України від відповідача надійшли заперечення на касаційну скаргу.
10. 22 березня 2018 року справу передано до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду.
11. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 березня 2018 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Гімона М. М., суддів Мороз Л.Л., Бучик А.Ю.
12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 26 червня 2019 року, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Гімона М.М.,  було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
13. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 03 березня 2021 року прийнято до провадження касаційну скаргу позивача.
ІІ СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
14. Як було вірно встановлено судами попередніх інстанцій, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Кропивницькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Кіровоградської області та отримує пенсію по інвалідності третьої групи в розмірі фактичних збитків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС передбаченої Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Так, постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 01 серпня 2016 року було зобов`язано Кіровоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести нарахування розміру пенсії по інвалідності ІІ групи ОСОБА_1 з розрахунку нарахованої та отриманої заробітної плати в серпні 1986 року в розмірі 1998.74 крб.
У січні 2017 року Позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок розміру його пенсії з урахуванням 179.00 крб., встановленої Постановою КМУ від 20.11.2003 року №1783, яка є середньої заробітною платою в 1986 році.
Листом Кропивницького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області від 02 лютого 2017 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.
Вказана відмова була обґрунтована тим, що Постанова КМУ від 20 листопада 2003 року №1783 року містить показники середньомісячної заробітної плати робітників та службовців, зайнятих у галузях національної економіки, 1958-1991 року, що застосовується під час призначення та перерахунку пенсій відповідно до статей 40 і 43 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Не погодившись з вказаними висновками пенсійного органу, Позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.
ІІІ.  ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
15.  Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі  статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
16.   Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.    
Відповідно до  статті 19 Конституції України  органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими  Конституцією  та законами України.
Відповідно до частини 1  статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Частиною 3 вказаної статті передбачено, що    умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до п.1 цього Порядку визначено механізм обчислення пенсій по інвалідності що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей  54  і  57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Згідно з підпунктом 4 пункту 3 даного Порядку у разі, коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.
Згідно частини 4  статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.
Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого  постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.
Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що    пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.
Відповідно, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постановах від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14, Верховним Судом у постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17 та від 18 жовтня 2018 року у справі    № 539/758/15-а.
Як було встановлено судами попередніх інстанцій у період з 25 лютого1985 року по 05 жовтня 1988 року позивач працював в Ташкалінському управлінні технологічного транспорту ПО "Грознефть".
Згідно відомостей довідки Галузевого Державного архіву Міністерства оборони України, позивач у період з 01 серпня 1986 року по 28 серпня 1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
За таких обставин, ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС менше місяця, у зв`язку з чим за приписами чинного законодавства він має право на розрахунок розміру середньомісячного заробітку, необхідного для призначення пенсії, з урахуванням заробітної плати за основним місцем роботи.
Судом апеляційної інстанції досліджено довідку    ВАТ "Чеченнефтехимпром" від 18 грудня 2015 року №600/3-ж, відповідно до якої, архівні матеріали по обліку заробітної плати і відділу кадрів за період його роботи з 25 лютого1985 року по 05 жовтня 1988 року в  Ташкалінському управлінні технологічного транспорту ПО "Грознефть", нині ОАО "Чеченнефтехимпром" ( розрахунково-платіжні відомості, табелі робочого часу, книги наказів, особисті картки форми Т-2) знищені під час бойових дій в Чеченській Республіці з 1994 по 1996 р.р. та з 1999 рік по 2000 р.р.
Отже відомості щодо фактично виплаченої позивачу у цей період заробітної плати у позивача відсутні.  
У свою чергу позивача у касаційній скарзі наполягає, що оскільки дані про розмір заробітної плати за основним місцем роботи не збереглися, то необхідно приймати нарахування з розрахунку середньої заробітної плати на 1986 рік, яка визначена в Постанові КМУ від 20.11.2003 року №1783 та розмір якої становить 179.00 крб.
При цьому позивач також посилається на положення пункту 3 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату затверджений постановою Кабінету Міністрів від 5 липня 2006 року № 919.
Судом апеляційної інстанції з цього приводу було слушно зауважено, що положення постанови від 20 листопада 2003 року №1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян" підлягають застосуванню щодо пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Натомість пенсія позивачу була призначена на підставі іншого нормативно-правового акту, що у свою чергу виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень постанови від 20 листопада 2003 року №1783 "Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян".
Крім того посилання позивача на пункт 3 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затверджений постановою Кабінету Міністрів від 5 липня 2006 року № 919 у контексті можливості застосування показників середньомісячної заробітної плати робітників та службовців зайнятих у галузях національної економіки за 1958-1991 роки згідно Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. №1783, колегія суддів КАС ВС вважає недоречними.
По перше з урахуванням встановлених судами обставин справи, встановити мінімальну тарифну ставку  (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою) виявилося за неможливе.  
По друге положеннями пункту 3 Порядку визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, передбачено можливість застосування мінімальної тарифної ставки (посадового окладу) за відповідною або аналогічною професією (посадою), передбачено відповідною галузевою угодою, за календарний рік, що передує року, з якого призначено пенсію у разі існування обставин коли підприємство, установу, організацію ліквідовано, а документи до органу вищого рівня або архівним установам не передано.
Натомість у Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 20 листопада 2003 р. №1783 визначено кількісні показники середньомісячної заробітної плати, отже ці норми також у свою чергу неможливо застосувати до спірних правовідносин.
З урахуванням вище наведеного, Верховний Суд приходить до висновку, що Кропивницьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Кіровоградської області, приймаючи спірне рішення про відмову в перерахунку пенсії, діяло в межах своїх повноважень на виконання вимог  Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»  та  Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому підстав для задоволення позову немає.
Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції,  їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
17.  Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.
18.  Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
19.  Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
п о с т а н о в и в :
1.Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити  без задоволення.
2. Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2017 року у справі №404/2301/17 - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                    С.Г. Стеценко
                                                                                                    Л.В. Тацій