запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/163/21	Головуючий у 1-й інстанції Сметаніна А.В.	
Єдиний унікальний №937/8703/20	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       26 лютого 2021 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участі ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Ненашевой Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Ненашевой Яни Валеріївни на постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду 20.11.2020 року о 10 год. 15 хв. в м.Мелітополі по вул.Ломоносова, 234 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ІЖ 21175», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
У задоволенні клопотання трудового колективу ФОП « ОСОБА_2 » про передачу ОСОБА_1 на поруки ФОП « ОСОБА_2 » відмовлено.
В апеляційній скарзі захисник Ненашева Я.В. просила скасувати постанову суду та передати матеріали про адміністративне правопорушення колективу ФОП « ОСОБА_2 », звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення. 
Свої вимоги мотивувала тим, що ОСОБА_1 вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся, правопорушення скоїв вперше, має позитивну характеристику і просить задовольнити клопотання трудового колективу ФОП « ОСОБА_2 » про передачу його на поруки.
Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Ненашеву Я.В., які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Доведеність вини ОСОБА_1 , правильність кваліфікації його дій та встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого правопорушення, останній не оспорює, у зв`язку з чим в цій частині відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова не перевіряється.
Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що відповідає межам санкції ч.1 ст.130 КУпАП, суддя у відповідності до положень ст.33 КУпАП врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Суд апеляційної інстанції також погоджується з висновком судді про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та передачу матеріалів на розгляд трудового колективу.
Доводи захисника Ненашевой Я.В., щодо безпідставного, на її думку, відхилення судом першої інстанції її клопотання та не розгляд клопотання ФОП « ОСОБА_2 » в порядку ст.21 КУпАП про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудовому колективу, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Нормами ст.21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
При цьому, застосування вимог ст.21 КУпАП є правом, а не обов`язком суду.
Адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, оскільки становить загрозу не лише для безпечного руху транспорту, а й для життя та здоров`я водіїв, учасників дорожнього руху та пішоходів. 
На що вказують і положення ч.2 ст.33 КУпАП, згідно яких при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, не враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
При цьому слід зазначити, що згідно поданої правопорушником цивільно-правової угоди №1 від 04.01.2021 року між ОСОБА_1 та ФОП « ОСОБА_2 » укладено цивільно-правову угоду, відповідно до якої ОСОБА_1 зобов`язаний доставити вантаж у пункт призначення та видати його особі, яка має право на його одержання, згідно видаткових документів. Вказане свідчить, що ОСОБА_1 працює не за трудовим договором, а за цивільно-правовою угодою підряду, а отже його трудові відносини не регулюються законодавством про працю, він не підкоряється правилам внутрішнього трудового розпорядку, а самостійно організовує свою роботу й виконує її на власний ризик. 
Крім того, з наданої копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 був прийняти на посаду водія ФОП « ОСОБА_2 » лише 04.01.2021 року, тобто вже після вчинення адміністративного правопорушення та призначення справи до судового розгляду, що спростовує доводи останнього про факт перебування в трудових відносинах з підприємцем біля 6 років, а отже такі дії, суд першої інстанції вірно розцінив лише як намір останнього уникнути адміністративної відповідальності за скоєне.
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобам, відповідно до вимог ст.ст. 33-36 КУпАП. При цьому, санкція ч.1 ст.130 КУпАП не містить альтернативних видів та меж адміністративного стягнення, а визначена правопорушнику міра відповідальності за вчинене ним порушення правил дорожнього руху за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою, а також відповідає меті стягнення - виховання особи, яка його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст.23 КУпАП.
Обставини, на які посилається захисник Ненашева Я.В. про визнання вини ОСОБА_1 , та щирого його каяття у вчиненому, що він до адміністративної відповідальності притягується вперше, враховуються апеляційним судом при прийнятті даної постанови, разом з тим вказані обставини, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для направлення справи на розгляд трудового колективу для застосування заходів громадського впливу.
Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та характер вчиненого правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги та клопотання про необхідність застосування ст.21 КУпАП, не є достатніми підставами для її задоволення та застосування трудовим колективом заходів громадського впливу.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Ненашевой Яни Валеріївни залишити без задоволення. 
Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 січня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 О.С. Гончар

Дата документу  Справа № 937/8703/20