Провадження № 33/4820/17/21 
Справа № 688/2093/20 Головуючий в 1-й інстанції Цідик  А. Ю. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2021 року м.Хмельницький

       Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить  10 200 (десять тисяч  двісті гривень) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. 
За постановою суду, 15 червня 2020 року близько 04 год. 30 хв., на автодорозі Р-32 Кременець-Біла Церква-Ржищів 176 км+500 км,  ОСОБА_1 , керував автомобілем «BMW X5» номерний знак  НОМЕР_1  з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Вказує, що судом першої інстанції його не було належним чином повідомлено про розгляд справи, чим було порушено його право на захист. Апелянт стверджує, що у вказаний день та час автомобілем «BMW X5» номерний знак НОМЕР_1 він не керував, і ніякого відношення до даного транспортного засобу немає, за кермом автомобіля був ОСОБА_2 , який даний факт може підтвердити. Крім того вказує, що 01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», а тому уважає, що на момент розгляду справи інкриміноване йому правопорушення перестало бути адміністративним правопорушенням, а тому провадження на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 , на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен, на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.

Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, при викладених у постанові обставинах.

       Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 485504 від 15 червня 2020 року вбачається, що 15.06.2020 року о 04 год. 30 хв., на автодорозі Р-32 Кременець-Біла Церква-Ржищів 176 км+500 км, ОСОБА_1 керував автомобілем «BMW X5» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків (а.с.1).

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 слідує, що вони були очевидцями того, як поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», а також у медичному закладі, на що, останній, категорично відмовився. Факт відмови, також підтвердив і очевидець ДТП, за участю ОСОБА_1 - свідок ОСОБА_5 у своїм письмових показах (а.с. 7-9). 

Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З переглянутого апеляційним судом відеозапису видно, що ОСОБА_1 , у вказаний у протоколі день та час, був учасником ДТП. Під час розмови, поліцейський ствердив, що від ОСОБА_1 відчутно запах алкоголю у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану сп`яніння. Проте, від проходження огляду, на місці зупинки та в медичному закладі, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, ОСОБА_1 відмовився, що було чітко відображено на відеозаписі. 

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив факт керуванням саме ним транспортним засобом, оскільки, у вказаний день, за його участю відбулася дорожньо-транспортна пригода, що спростовує його доводи про керування автомобілем «BMW X5» номерний знак  НОМЕР_1   ОСОБА_2 . 

Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.

Апеляційний суд відхиляє клопотання захисника Сиротенка О.В., подане письмово до початку судового засідання, про закриття провадження у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП, з огляду на таке. 
У п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП зазначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього  Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Як встановлено судом та підтверджено апелянтом в судовому засіданні, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, він вчинив саме 15.06.2020 року. У такому разі визначений ч. 2 ст. 38 КУпАП строк накладення адміністративного стягнення у даній справі до 15.09.2020 року.
Постанову Шепетівським міськрайонним судом про визнання ОСОБА_1 винним винесено 03.08.2020 року, тобто в межах визначеного ст. 38 КУпАП строку.
При розгляді апеляційної скарги апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваної постанови на момент її винесення. Саме по собі закінчення строків на момент перегляду справи про адміністративне правопорушення апеляційним судом не є підставою для скасування оскаржуваної постанови без спростування висновків суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження сторони захисту про те, що суд незаконно розглянув справу про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 не належним чином на повідомив його за місцем проживання, чим порушено його право на захист, є безпідставними, оскільки розгляд справи було відкладено за клопотанням ОСОБА_1 , в якому він вказав фактичне місце свого проживання АДРЕСА_1 , його повідомлено, але з поштового повідомлення, слідує, що адресою за означеною адресою відсутній. З моменту фіксації правопорушення у нього було достатньо часу для повідомлення суду адреси, за якою необхідно направляти судові повістки, підготовки до свого захисту та забезпечення права на справедливий судовий розгляд у розумні строки з його участю, проте останній до суду не з`явився. А тому, немає підстав вважати, що було порушено право, останнього, на захист, зокрема, на безпосередню участь в судовому засіданні та на правову допомогу. 
Окрім того, в процесі апеляційного розгляду ОСОБА_1 , як апелянту, надано право давати пояснення, заявляти клопотання, брати безпосередню участь у судому засіданні, користуватися правовою допомогою, збирати і подавати суду докази на підтвердження своєї невинуватості у вчиненн,і інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свої права в апеляційній інстанції він реалізовував, скориставшись правовою допомогою. Його захист здійснював захисник Сиротенко О.В. відповідно до укладеного із ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги, а тому право на участь в судовому засіданні та на захист його інтересів поновлено в апеляційній інстанції.

Доводи апелянта про необхідність закриття провадження у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, також є необґрунтованими, з огляду на таке.
До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, положеннями  КУпАП було передбачено адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Після набрання чинності вказаного закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом, в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак адміністративна відповідальність за ці дії відновлена з 03 липня 2020 року; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак з 03 липня 2020 року відбулася декриміналізація цих дій.

Посилання сторони захисту на інші порушення, зазначені в апеляційній скарзі, не впливають на висновок суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки подія та склад, вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено.  
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі правопорушника, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя- 

п о с т а н о в и л а :

Постанову Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 03 серпня 2020 року щодо  ОСОБА_1  залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                        Л.М.Кулеша