КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                   
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И
 
02 березня 2021 року                                                                                              м. Київ
 
Унікальний номер справи № 755/18443/20  
Апеляційне провадження 22-ц/824/3570/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Махлай Л.Д., 
суддів Кравець В.А., Ящук Т.І.
при секретарі Гойденко Д.В.
 
сторони
 
позивач                      ОСОБА_1 
 
відповідач                 Акціонерне товариство «Альфа - Банк»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника ОСОБА_2 , на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року, постановлену під головуванням судді Савлук Т.В., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа - Банк», третя особа: Комунальне підприємство «Реєстраційне бюро» про скасування незаконного рішення суб`єкта реєстрації прав про державну реєстрацію та скасування запису про проведену реєстрацію права власності,
 
в с т а н о в и в :
 
у грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа - Банк», у якому просив визнати незаконним та недійсним рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора, на підставі якого було внесено запис про право власності від 20.09.2019 за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк» на квартиру АДРЕСА_1 та скасувати в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власті на вищезазначену квартиру.
Разом з позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру загальною площею 32,4 кв м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 07.12.2020 у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу оскільки вона постановлена з порушенням норм процесуального права та без повного з`ясування обставин справи та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову. Зазначає, що  предметом позову є скасування рішення про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру. Якщо до завершення розгляду справи буде проведена державна реєстрація на цей об`єкт за іншою особою, відновлення прав позивача у разі задоволення позову стане неможливим. АТ «Альфа - Банк» в будь - який час може відчужити спірну квартиру третім особам, що в подальшому зумовить необхідність звернення до суду з новими позовами. Суд не звернув уваги, що АТ «Укрсоцбанк» перебуває у стані припинення приєднання до              АТ «Альфа - Банк», яке є правонаступником всіх прав та обов`язків АТ «Уксоцбанк». Також суд не врахував, що обтяження яке вчинялося раніше на спірну квартиру стосувалося забезпечення іншого позову, та наявність такого обтяження не може бути підставою для відмови у забезпеченні позову у цій справі.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості заяви, а також з того що власником майна на яке позивач просить накласти арешт є АТ «Укрсоцбанк», яке не має процесуального статусу відповідача у справі. Крім того суд виходив з того, що ухвалою у іншій справі судом вже вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказану квартиру.
Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Види забезпечення позову визначено статтею 150 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Позивач у заяві про забезпечення позову просив накласти арешт на спірну квартиру.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
З позовної заяви вбачається, що між сторонами виник спір стосовно законності реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк».
Позивачем оспорюється правомірність набуття у власність зазначеної квартири      ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк». До реєстрації права власності на спірну квартиру за ПАТ «Укрсоцбанк» ця квартира належала матері позивача ОСОБА_3 .
Суд не звернув уваги на те, що у разі задоволення позову позивач тим самим відновить своє право власності на спірну квартиру.
У разі ж відчуження даної квартири її теперішнім власником АТ «Альфа - Банк», яке є правонаступником  ПАТ «Укрсоцбанк» до ухвалення судом рішення позивач не зможе поновити свої права, пред`явивши таке рішення до виконання. Відновлення права власності на спірну квартиру вже буде можливе лише шляхом пред`явлення позову до нового власника квартири, а також призведе до ускладнення розгляду даної справи, оскільки викличе необхідність залучення до участі у справі нового власника квартири.
Не надавши належу оцінку правовідносинам, які склалися між сторонами, предмету позову та не проаналізувавши можливість утруднення виконання судового рішення у випадку задоволення позову суд першої інстанції помилково вказав на відсутність обґрунтування заяви про забезпечення позову та відсутність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.
Наявність ухвали про забезпечення позову у іншій справі відносно цієї ж квартири не може бути підставою для відмови у забезпеченні позову у даній справі, оскільки питання забезпечення вирішується за обставинами, які існують у даній справі, а не у іншому провадженні.
Суд помилково послався на те, що майно, на яке позивач просить накласти арешт належить особі, яка не є стороною у цій справі. Так, позивач стверджує, що АТ «Альфа-Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», а відтак і має право на реалізацію майна АТ «Укрсоцбанк». АТ «Альфа-Банк» зазначено у даній справі відповідачем як правонаступник АТ «Укрсоцбанк».
Відтак ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. При цьому право власності на спірну квартиру АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа - Банк» не порушується, а лише обмежується на час розгляду справи щодо відчуження спірної квартири.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд
 
п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 грудня 2020 року скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві власності за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Альфа - Банк».
Стягувач: ОСОБА_1 .
Боржник: правонаступник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Акціонерне товариство «Альфа - Банк».
Строк пред`явлення постанови до виконання три роки.
 Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.
 
Повний текст постанови виготовлений 02.03.2021.

Головуючий                                                                                     Л. Д. Махлай 

 
Судді                                                                                                 В. А. Кравець

 
                                                                                                                      Т. І. Ящук