ПОСТАНОВА
Іменем України
25 березня 2021 року 
Київ
справа №583/3551/16-а
адміністративне провадження №К/9901/42511/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І. 
розглянувши в порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №583/3551/16-а
за позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 8 грудня 2016 року, ухвалену у складі головуючого судді Олійник О.В., та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді П`янової Я.В., суддів: Бондара В.О., Зеленського В.В.,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області, в якому просив визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в наданні направлення на медичну соціально-експертну комісію для встановлення стійкої втрати працездатності у зв`язку з отриманням травми та призначенням йому відповідних щомісячних страхових виплат; зобов`язати відповідача видати направлення на медичну соціально-експертну комісію для встановлення стійкої втрати працездатності у зв`язку з отриманням травми та призначити йому відповідні щомісячні страхові виплати.
Позовні вимоги обґрунтовував тим, що у квітні 2005 року він проходив практику як студент 3 курсу Донецького професійного ліцею будівництва в Будівельному управлінні «Доменбуд» колективного підприємства «Трест Донецькметалург». Під час проходження практики 12.04.2005 з ним стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого він отримав перелом п`яткових кісток без суміщення та в подальшому йому визначений ступінь втрати професійної працездатності у 20 %. На даний час має ускладнення після отриманої на виробництві травми стопи, внаслідок чого у липні 2016 року перебував на стаціонарному лікуванні у Тростянецькій ЦРЛ. У вересні 2016 року позивач звернувся за місцем свого фактичного проживання до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області з метою призначення йому щомісячних страхових виплат. Листом відділення від 23.09.2016 йому було відмовлено у призначенні виплат, оскільки існує розбіжність між прізвищем, ім`ям та по батькові зазначених в актах про нещасний випадок на виробництві та паспорті           ОСОБА_1 , а також у звязку з тим, що ним не було надано копію трудової книжки із записом підтвердження працевлаштування на період отримання травми. 
Вважає відмову Відділення в направленні його на МСЕК та в призначенні відповідних страхових виплат протиправною та такою, що порушує його право на соціальний захист. 
Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 8 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Суди встановили, що 15.04.2005 відносно практиканта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив в будівельному управлінні "Доменбуд" Колективного підприємства "Трест Донецькметалургбуд" у м. Донецьку, складено акт №1 про нещасний випадок на виробництві, що стався 12.04.2005, в результаті якого потерпілий отримав перелом п`яточних кісток без зміщення.
Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги, виданої 02.09.2006 міжрайонною медико-соціальною експертною комісією №4 м. Донецька, ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності у 20 %.
ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернувся до відповідача з проханням надати направлення на МСЕК, так як він є переміщеною особою з міста Донецька, де з ним стався нещасний випадок на виробництві, при цьому надав відповідні документи.
Відділення листом від 23.09.2016 повідомило позивача про неможливість видати направлення, оскільки після ознайомлення з поданими документами не вдалося встановити факт належності позивачу Акту про нещасний випадок на виробництві № 1 від 15.04.2005, у зв`язку з наявністю розбіжностей між прізвищем, ім`ям та по-батькові, зазначених у акті та паспорті, а також у зв`язку з ненаданням копії трудової книжки з записом про підтвердження працевлаштування на період отримання травми.
Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскільки позивач для встановлення факту належності йому акту про нещасний випадок на виробництві до суду не звертався, тому позов про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання видати направлення на МСЕК та призначити щомісячні виплати є передчасним.
Позивач не погодився із зазначеними рішеннями і подав касаційну скаргу з вимогами про їх скасування та ухвалення нового рішення про задоволення позову.
В обґрунтування своїх вимог, скаржник зазначив про те, що судами не було надано оцінки доказам, наявним в матеріалах справи, зокрема, відомостям щодо його дати народження, відповідності ідентифікаційного номера, наявного у нього та на який є посилання в Акті про нещасний випадок на виробництві. Вказує, що Акт складався російською мовою, тому по-батькові записано як « ОСОБА_1 ». При цьому, звертає увагу, що жодних інших суперечностей відповідачем установлено не було. 
Відзив на касаційну скаргу не надходив.
Верховний Суд переглянув судові рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про часткове задоволення скарги з огляду на таке.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Об`єктами такого соціального страхування є страховий ризик та страховий випадок, із настанням яких у застрахованих осіб (членів їх сімей, інших осіб) виникає право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги відповідно до цього Закону залежно від видів соціального страхування.
Згідно статті 38 вказаного Закону ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю Фонду і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов`язане ушкодження здоров`я, причину, час настання та групу інвалідності у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також необхідні види медичної та соціальної допомоги.
Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації.
Медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.
Медико-соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.
Медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Згідно пунктів 3, 4 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року № 1317, медико-соціальна експертиза проводиться з метою встановлення інвалідності хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.
За встановлених обставин, позивачем було надано Акт про нещасний випадок. Проте, відповідач дійшов висновку про неможливість встановлення належності вказаного Акта саме позивачеві через розбіжності в імені по-батькові позивача.
Разом з цим, згідно з карткою фізичної особи - платника податків ідентифікаційний номер зазначений у ній, є аналогічним тому , що вказано в Акті про нещасний випадок. Інші відомості Акта також повністю співпадають з відомостями, зазначеними у паспорті позивача - громадянина України.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість відмови відповідача в наданні направлення на медичну соціально-експертну комісію для встановлення стійкої втрати працездатності.
Разом з цим, колегія суддів вважає передчасною вимогу про зобов`язання відповідача призначити позивачеві щомісячні страхові виплати з огляду на те, що на даний час відсутній висновок МСЕК.
Відповідно до ч. 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
За наведених обставин, ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356  Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 8 грудня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 26 січня 2017 року у справі №583/3551/16-а - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області щодо відмови в наданні ОСОБА_1 направлення на медичну соціально-експертну комісію для встановлення стійкої втрати працездатності у зв`язку з отриманням травми.
Зобов`язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області видати ОСОБА_1 направлення на медичну соціально-експертну комісію для встановлення стійкої втрати працездатності.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Охтирка Сумської області на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ) 661,44 грн (шістсот шістдесят одна грн 44 коп.), сплаченого судового збору за подачу касаційної скарги.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду