Справа № 428/8223/20 
Провадження № 33/810/26/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк                                                         19 лютого 2021 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Власова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 грудня 2020 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень 

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 22 вересня 2020 року о 02 годині 22 хвилини в м. Сєвєродонецьк на пр. Хіміків, 16, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Alcotest Drager 6820" у присутності двох свідків. Тест № 495 від 22 вересня 2020 року, результат огляду позитивний - 0,86‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.

В апеляційній скарзі, яка подана 10 лютого 2021 року, захисник, просить, скасувати постанову судді, провадження у справі закрити. 
У клопотанні про поновлення строку апеляційного оскарження посилався на те, що копію тексту постанови ним було отримано лише 04 лютого 2021 року, після повторного звернення 02 лютого 2021 року із заявою про її видачу, тому він не міг своєчасно її оскаржити. 
Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю з огляду на таке. Як вбачається з відео доказів наданих суду, під час розмови з працівниками поліції останніми було з`ясовано, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, про що останній повідомив особисто. Враховуючи, що робітникам поліції достеменно було відомо, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, поліцейський навмисно, з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення ст. 266 КУпАП надав ОСОБА_1 вказівку сісти за кермо автомобіля і відігнати його. Стверджує, що при розгляді справи в суді першої інстанції відеодокази взагалі не досліджувались. Зазначає, що вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суду першої інстанції необхідно було встановити наявність суб`єктивної сторони правопорушення, яка визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу. З цього приводу посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) «Раманаускас проти Литви», де суд зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Власова В.Ю., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.   
Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 310279 від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 в цей день о 22 вересня 2020 року о 02 годині 22 хвилини в м. Сєвєродонецьк на пр. Хіміків, 16, керував транспортним засобом ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Alcotest Drager 6820" у присутності двох свідків. Тест № 495 від 22 вересня 2020 року, результат огляду позитивний - 0,86‰, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого містить власноручний підпис ОСОБА_1 про роз`яснення йому ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами.
Письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких ОСОБА_1 , пройшов огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння за допомогою «DragerAlcotest», результат якого був позитивний.
Результат огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується чеком «Drager- Alcotest 6820», згідно з якого результат тесту 0,86‰, а також актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів.
В матеріалах справи відсутності відомості про незгоду ОСОБА_1 з результатами цього огляду. 
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доводи апеляційної скарги про наявність провокації з боку патрульних поліцейських, котрі запропонували ОСОБА_1 виконати функції водія, тобто перемістити його автомобіль, що було зафіксовано, як керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, як окрему підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, є безпідставними.
Посилання апелянта на правову позицію ЄСПЛ в рішенні «Раманаускас проти Литви», зміст якого зводиться до вислову «не було б скоєно, якби не було спровоковано» не є прийнятними до застосування у вказаній справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до практики ЄСПЛ справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є кримінальною, мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) (справа «Лучанінова проти України»).
Утім апеляційний суд виходить з того, що юридичні аспекти використання таємних методів або агента-провокатората під час кримінальних проваджень та фіксація вчинення про адміністративного правопорушення є різними.
За таких обставин висновки ЄСПЛ про наявність провокації, що порушує пункт 1 статті 6 Конвенції не можуть беззастережно поширюватись на ситуацію, яку моделює у своїй апеляційній скарзі захисник, намагаючись обґрунтувати свою позицію, про те, що ОСОБА_1 є потерпілим у цій справі про адміністративне правопорушення, і що тому нав`язали та змоделювали протизаконну поведінку.
Окрім того, при перегляді відеозапису з нагрудних камер патрульних поліцейських, на які апелянт посилається як на доказ невинуватості ОСОБА_1 , вбачається, що останній визнав, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
За таких обставин, визначальним фактором була поведінка ОСОБА_1 до втручання патрульних поліцейських. В результаті чого апеляційний суд визнає, що патрульні поліцейські зафіксували повторне керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Тим більше, патрульні поліцейські не вмовляли ОСОБА_1 керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не робили на нього вплив з метою здійснення таких дій, тобто останній мав об`єктивну можливість відмовитися від вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ

Поновити захиснику Власову В.Ю. строк апеляційного оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу захисника Власова В.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 грудня 2020 року - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                           В.Ф. Люклянчук