Справа № №162/1052/20  Провадження №33/802/121/21 	Головуючий у 1 інстанції:Цибень О. В. 	
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУПАп 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2021 року                                                                 місто Луцьк
       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Вергуна Т.С., захисника Поліщук О.В., розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол-  ОСОБА_1  на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420, 40 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 02 жовтня 2020 року о 16:00 год. в с. Залізниця, по вул. Рівненській керував мотоциклом VIPER, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за згодою водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9А ПДР, та вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на невідповідність постанови вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Посилається на те, що судом, неповно та необ`єктивно, з`ясовано обставини справи та вирішено її всупереч вимог законодавства. Вказує, що розгляд справи проводився без його участі, будь-яких судових повісток за адресою свого проживання він не отримував, а тому судом було порушено право на захист. Судом не було допитано свідків. Також вказує, що протокол про адміністративне правопорушення був складений із грубим порушенням його прав, а саме підписаний ним під тиском працівників поліції. Крім цього, вказує що місце де він перебував тривалий час є провулок В. Поліщука, в с. Залізниця, що підтверджено відеозаписом, а в протоколі зазначено вул. Рівненська, що не відповідає дійсності. Також вказує, що коли працівники поліції підїхали до нього то він перебував у провулку, та жодним транспортним засобом не керував. Посилається на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою приладу, який не є технічним засобом, дозволеним до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також не є сертифікованим. Разом з тим, вказує, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів немає номеру та дати, на місці акт не роздруковувався за відсутності спеціального технічного пристрою, а тому запис в ньому з результатом згідний та його підпис, вважає підробленим. Просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити. Водночас, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, як такий, що пропущений з поважних причин. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, даних про отримання ним копії постанови від 23 грудня 2020 року, в матеріалах справи немає, а копію постанови останній отримав лише 12 січня 2021 року, про що свідчить його заява (а.с.26) про отримання копії постанови, тому строк апеляційного оскарження постанови йому слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів та просив задовольнити, суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Щодо доводів апелянта про порушення його права на захист то вони не заслуговують на увагу, оскільки в матеріалах справи, наявний протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483004, яким підтверджується, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП і повідомлено, що розгляд адміністративної справи відносно нього, відбудеться у Любешівському районному суді, що стверджується його власноручним підписом (а.с.1). Крім цього, про судове засідання, яке було призначене на 10:00 год. 23.12.2020 року, ОСОБА_1 було повідомлено судовим оголошенням від 07.12.2020 року, яке міститься в матеріалах справи (а.с.20), оскільки попередні повідомлення повертались у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною у протоколі адресою. З доводами, які викладені в постанові суду, про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 повністю погоджується і апеляційний суд.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку скаржник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.
Таким чином, жодних порушень права на захист, судом допущено не було. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1. ст. 130 КУпАП доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 483004 від 02 жовтня 2020 року згідно якого ОСОБА_1 під підпис зазначив, що з протоколом згідний, огляд проводився із застосуванням приладу Драгер в присутності двох свідків, зі змістом якого ОСОБА_1 був ознайомлений, про що свідчить його підпис (а.с.1), актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.5), роздруківкою з приладу Драгер, відповідно до якої результат тесту ОСОБА_1 становить 1.32‰ (а.с.6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3-4), рапортами інспекторів СРПП №1 Любешівського ВП Пугача А.В. та ОСОБА_4 (а.с.10-11), розпискою ОСОБА_1 , згідно якої, останній зобов`язується не керувати мотоциклом марки «Вайпер» червоного кольору д.н.з. НОМЕР_1 до повного витверезіння (а.с.9), відеозаписами з бодікамер поліцейських (а.с.12). 
Твердження апелянта, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», який не дозволений до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а тому результати такого тесту не можна вважати належним доказом, апеляційний суд вважає, що такі доводи апелянта не ґрунтуються на законі.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, безпідставними.
Щодо доводів, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів немає номеру та дати, то вони не заслуговують на увагу, оскільки бланк встановленої форми не передбачає такої графи. А посилання, що акт на місці не роздруковувався за відсутності спеціального технічного пристрою, а тому запис в ньому з результатом згідний та його підпис, вважає підробленим та твердження, що протокол підписаний під тиском працівників поліції на думку апеляційного суду є безпідставними, оскільки акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, як зазначалося вище є встановленим, заздалегідь виготовленим бланком, дані до якого в кожному конкретному випадку вносяться власноручно працівником поліції. Крім цього, відсутні підтвердження того, що подавались відповідні заяви, до правоохоронних органів на дії працівників поліції з приводу тиску на ОСОБА_1 та підроблення його підпису. Спростовує таку версію і досліджений в суді апеляційної інстанції відеозапис.
Поясненнями в суді апеляційної інстанції свідків-поліцейських підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Цими ж доказами, поряд із поясненнями ОСОБА_1 під час складання протоколу, спростовуються твердження свідка ОСОБА_5 про вживання алкоголю після зупинки, через закінчення пального.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя 
                                
П О С Т А Н О В И В

Поновити особі, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 23 грудня 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду О.М. Клок