ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 р.	Справа № 520/9756/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Бершова Г.Є. ,  Катунова В.В. ,
                                        за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2020, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 15.03.21 по справі № 520/9756/2020 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до     Головного управління ДПС у Харківській області       про визнання протиправним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 29 про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 01.10.2019 Головного управління ДПС у Харківській області; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, в т.ч. судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду  від 19.11.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 29 від 01.10.2019 року про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області  (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057,  код ЄДРПОУ 43143704) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 ,  код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.
Стягнуто на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1  ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9918 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) грн. 30 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057,  код ЄДРПОУ 43143704).
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що  рішення суду є таким, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ст. 67 Конституції України та пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 Податкового кодексу України та порушенням норм процесуального права, а саме: ст. 242 КАС України, що в силу положень ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення. Також стверджує, що акт перевірки та оскаржуване рішення згідно приписів         ст. 42 ПК України є врученими у розумінні положень податкового законодавства. 
Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин вважався платником єдиного податку третьої групи зі ставкою податку 5%. 
За період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року податковим органом проведено камеральну перевірку платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 .  Згідно з висновками камеральної перевірки встановлено порушення умови перебування ФОП ОСОБА_1 на спрощеній системі оподаткування в частині порушення приписів абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298.2 ст. 298 та п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України - не здійснення платником податків переходу на сплату інших податків і зборів у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. В результатах перевірки зазначено, що згідно даних інформаційного ресурсу ДПС України "Податковий борг" в інтегрованій картці платника податків (ІКП) значився податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: II та III кварталів 2019 року.
Головним управлінням ДПС у Харківській області за підписом начальника Слобожанського управління Головного управління ДПС у Харківській області винесено рішення № 29 від 01.10.2019 року про анулювання реєстрації та виключення з Реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Підставою для виключення позивача з Реєстру платників єдиного податку стали наступні документи: - акт камеральної перевірки від 30.09.2019 № 29; дані інформаційного ресурсу ДФС України "Податковий блок" інтегрованої картки платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірності свого рішення, так як не довів факт наявності у позивача податкового боргу зі сплати єдиного внеску станом на день прийняття оскарженого рішення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Спірні правовідносини врегульовані нормами Податкового кодексу України (далі - ПК) в частині компетенції контролюючих органів, повноважень і обов`язків їх посадових осіб щодо адміністрування податків.
Згідно з вимогами пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Підпунктом 49.18.2 пункту 49.18 статті 49 ПК України передбачено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).
Відповідно до вимог абзацу 2 пункту 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал.
Податковий (звітний) період починається з першого числа першого місяця податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем останнього місяця податкового (звітного) періоду (пункт 294.2 статті 294 ПК України).
Згідно з вимогами пункту 295.3 статті 295 ПК України платники єдиного податку третьої групи сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.
Відповідно до вимог підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів (абзац 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України).
Відповідно до п.   299.10   ст.   299 Податкового кодексу України   реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі:
1) подання платником податку заяви щодо відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, - в останній день календарного кварталу, в якому подано таку заяву;
2) припинення юридичної особи (крім перетворення) або припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем відповідно до закону - в день отримання відповідним контролюючим органом від державного реєстратора повідомлення про проведення державної реєстрації такого припинення;
3) у випадках, визначених підпунктом   298.2.3   пункту   298.2   та підпунктом   298.8.6   пункту   298.8   статті   298   цього   Кодексу;
4) якщо у податковому (звітному) році частка сільськогосподарського товаровиробництва юридичної особи платника єдиного податку четвертої групи становить менш як 75 відсотків;
5) якщо платником єдиного податку четвертої групи не подано податкову звітність, передбачену підпунктом   295.9.1   пункту   295.9   статті   295   цього   Кодексу.
З наведених норм   Податкового кодексу України   слідує висновок, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою.
Вищенаведений перелік підстав для анулювання реєстрації платником єдиного податку є вичерпним. Отже, анулювання реєстрації з інших підстав, ніж передбачені наведеним переліком не допускається.
Пунктом 299.11 статті 299 ПК України передбачено, що у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.
Аналогічна правова позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2018 року у справі №813/1465/17, від 15 травня 2018 року у справі №813/676/17.
З огляду на матеріали справи, в акті перевірки зазначено, що згідно даних інформаційного ресурсу ДПС України "Податковий борг" в інтегрованій картці платника податків (ІКП) значився податковий борг на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів: II та III кварталів 2019 року.
Судовим розглядом встановлено, що 24.07.2018 ФОП ОСОБА_1 подав в електронному вигляді звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця                                   за півріччя 2018 року, прийняту контролюючим органом 24.07.2018 року за реєстраційним № 9152312160, в якій в графах 12 (нараховано за звітний період) та 14 (сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду) зазначена сума 207 726 грн. 27 коп.
Позивачем 11.10.2018 подано в електронному вигляді звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за три квартали 2018 року, яку  прийнято контролюючим органом 11.10.2018 за реєстраційним №9221859043, в рядках 12, 13 та 14 якої було вказано значення " 0 ".
ФОП ОСОБА_1 11.01.2019 подав в електронному вигляді звітну податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2018 рік, яка була прийнята контролюючим органом 11.01.2019 за реєстраційним № 9301783045.В рядку 12 Декларації за 2018 рік зазначено, що всього за звітний період нараховано 207726 грн. 27 коп. В рядку 13, в якому відображаються нарахування за три квартали 2018 року, зазначено "0", а в рядку 14, де відображається сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду, зазначено 207 726 грн. 27 коп.
Разом з тим, як слідує з наявної в матеріалах справи Книги обліку доходів, в 2018 році ФОП ОСОБА_1 отримав дохід тільки в II кварталі 2018 року.
Податковий орган зазначає про те, що ФОП ОСОБА_1 в податковій декларації платника єдиного податку за II квартал 2018 року в коді рядка "14" зазначив суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного періоду 207726,27 грн, яка сплачена в повному обсязі 04.07.2018 року. 
У звітній податковій декларації платника єдиного податку за 2018 рік вдруге ФОП ОСОБА_1 в коді рядка "14" зазначив суму єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного періоду 207726,27 грн, а потрібно було суму 207726,27 грн внести до коду рядка "13" нараховану за попередній звітний період, тому в системі А1С "Податковий блок" повторно нарахувалась сума єдиного податку 207726,27 грн терміном сплати 21.02.2019 року.  17 грудня 2019 року ФОП ОСОБА_1 подана уточнена податкова декларація платника єдиного податку за 2018 рік та вірно внесена сума 207726,27 грн до коду рядка "13" нараховано за попередній період, та до коду рядка "14" сума єдиного податку, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками поточного звітного періоду 0,00 гривен. У зв`язку з виправленням самостійно виявленої помилки ФОП до коду рядка "18" внесена сума 207726,27 грн, яка підлягає зменшенню. У системі АІС "Податковий блок" 12.12.2019 року зменшене податкове зобов`язання в сумі 207726,27 гривен.
Отже, підставою для нарахування боргу слугували допущені позивачем технічні помилки  під час подання електронної звітності, в той час як позивачем здійснено сплату єдиного податку, на підтвердження цього надано платіжне доручення № 22 від 04.07.2018 року щодо сплати податкового зобов`язання з єдиного податку в сумі 207 726 грн. 27 коп.
Враховуючи викладене, в межах розгляду цієї справи не встановлено наявність податкового боргу позивача зі сплати єдиного внеску на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а виявлені технічні помилки жодним чином не могли стати підставою для нарахування позивачу додаткової суми єдиного податку за підсумками 2018 року. 
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції,  що в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідач не довів правомірності свого рішення, так як не довів факт наявності у позивача податкового боргу зі сплати єдиного внеску станом на день прийняття оскарженого рішення.
Колегія суддів наголошує на протиправності дій посадових осіб відповідача, які під час проведення камеральної перевірки використали помилкові дані з системи АІС "Податковий блок", не перевіривши показники у первинних документах, тобто в податкових деклараціях платника єдиного податку, внаслідок чого не виявили наявності технічної помилки в поданій податковій звітності та відсутності податкового боргу у позивача.
Доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.
Посилання відповідача в апеляційній скарзі про належне вручення копії акта перевірки та оскаржуваного рішення в розумінні норм статті 42 ПУ України жодним чином не спростовують встановленого під час розгляду цієї справи юридичного факту відсутності  податкового боргу позивача зі сплати єдиного внеску на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів.
До того ж в апеляційній скарзі не наведено жодних доводів щодо необхідності зменшення (неспівмірності) заявлених до відшкодування  витрат на професійну правничу допомогу чи відсутності підстав їх  стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
У зв`язку з цим, з огляду на результат вирішення справи та наявності в матеріалах справи документально підтверджених доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відшкодування цих витрат з відповідача на користь позивача.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 по справі                                        № 520/9756/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Г.Є. Бершов    В.В. Катунов   	
Повний текст постанови складено  11.03.2021 .