УХВАЛА
 
30 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 465/5402/16-ц 
провадження № 61-17041св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., 
Червинської М. Є., 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , правонаступником якого 
є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, 
 
за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк», подану адвокатом Романовою Наталією Володимирівною, на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року в складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Шеремети Н. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» (далі - ПАТ «Ощадбанк», банк) звернулося до суду з позовом
 
до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в якому банк просив стягнути 
з відповідачів заборгованість за договором кредиту в розмірі 37 081,83 дол. США шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, встановити початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 607 400,00 грн, визначену на підставі звіту про оцінку майна від 05 лютого 2018 року, визначити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» 
з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», а також стягнути 
з відповідачів на користь банку судові витрати.
 
Заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 
2018 року позов  АТ «Ощадбанк» задоволено. 
 
Звернено стягнення на предмет іпотеки відповідно до іпотечного договору 
від 01 серпня 2008 року № 8345, із змінами та доповненнями, внесеними відповідно до договору від 05 вересня 2011 року № 6559, а саме на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 
43,4 кв. м, житловою площею 29,1 кв. м, комору у підвалі плошею 2,0 кв. м, 
яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 31 жовтня 1996 року за № НОМЕР_1 та зареєстрованого Львівським МБТІ та ЕО 
і записаного у реєстрову книгу за № 22042, з метою погашення заборгованості 
за кредитним договором від 01 серпня 2008 року № 3005, розмір якої станом 
на 30 січня 2018 року складає 37 081,83 дол. США. 
 
Встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки в розмірі 607 400 грн 
без ПДВ, визначену на підставі звіту про оцінку майна, проведену 05 лютого 
2018 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 .
 
Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04 травня 2018 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Франківського районного суду 
м. Львова від 21 березня 2018 року залишено без задоволення.
 
ОСОБА_1 залучено до участі у справі як правонаступника відповідача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
09 липня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням 
про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що 09 червня 2020 року Господарським судом Львівської області відкрито провадження у справі 
№ 914/1016/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 та введено процедуру реструктуризації боргів і мораторій на задоволення вимог кредиторів.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2018 року  скасовано.
 
Справу № 465/5402/16 за позовом АТ «Ощадбанк» в особі філії - Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, передано до Господарського суду Львівської області, на розгляді якого перебуває справа № 914/1016/20 про неплатоспроможність боржника 
ОСОБА_1 .
 
У листопаді 2020 року Романова Н. В., яка діє в інтересах АТ «Ощадбанк», подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року скасувати й залишити в силі заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 21 березня 2018 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 23 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 465/5402/16-ц та витребувано її з Господарського суду Львівської області.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, а саме рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права 
без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку
наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального 
та процесуального права.
 
Підстави для виклику сторін відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 ЦПК України.
 
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівське обласне управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором кредиту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки призначити до судового розгляду 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в складі колегії з п`яти суддів.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                С. Ю. Бурлаков
 
                                                                                                     В. М. Коротун
 
                                                                                                     М. Є. Червинська