Ухвала
 
25 березня 2021 року                                                                    
м. Київ                                                                    
 
справа № 161/11764/15-ц
провадження № 61-7287св20
                                                                                                                           
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Калараша А. А., 
 
провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2015 року  ОСОБА_1  звернулася до суду з вищевказаним позовом, який уточнила у процесі розгляду справи.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада                      2016 року позов задоволено частково. 
Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на 1/2 частину автомобіля марки «Land Rover Range Rover»,  2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 ,                           д.н.з. НОМЕР_2 .
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В задоволенні решти позову відмовлено.
Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 22 червня                 2016 року.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області               від 11 листопада 2016 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 13 грудня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 листопада 2016 року в частині відмови в позові скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову.
Визнано за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності подружжя на майно набуте за час спільного проживання та за час шлюбу із ОСОБА_2 , а саме на:
- земельну ділянку площею 0,2304 га для обслуговування цеху з виробництва ковбасних виробів та офісних приміщень, що розташована по АДРЕСА_1 ;
- приміщення цеху з виробництва ковбасних виробів та офісні приміщення (літера А-2) загальною площею 1345,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 20/100 частин складсько-торгового комплексу А-2 (площею 113,3 кв. м) за адресою: АДРЕСА_2 ;
- приміщення торгового кіоску А- 1 площею 17,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 ;
- автомобіль марки «Mitsubishi Раjего», 2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов                      № НОМЕР_4 ;
- автомобіль марки «Opel Vivaro», 2005 року випуску з холодильною установкою,               д.н.з. НОМЕР_5 , кузов № НОМЕР_6 ;
- автомобіль марки «Fiat Doblo Cargo», 2008 року випуску з холодильною установкою, д.н.з. НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 ;
- автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 313 GDI», 2008 року випуску з холодильною установкою, д.н.з. НОМЕР_9 , кузов № НОМЕР_10 ;
- автомобіль марки «ЗИЛ 130 В-1 СПГ», 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_11 , шасі № НОМЕР_12 з напівпричіпом марки ТЦ 10:00 AM (цистерна асенізаційна) 1992 року випуску д.н.з. НОМЕР_13 , шасі № НОМЕР_14 ;
 - право інтелектуальної власності на торгівельну марку - «ІНФОРМАЦІЯ_3», свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_15 від 12 грудня 2011 року;
- право інтелектуальної власності на торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_2», свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_16 від 10 грудня 2013 року.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості частки автомобіля марки «Land Rover Range Rover», 2010 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , кузов                                             № НОМЕР_17 в сумі 490 050 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В решті рішення залишено без змін.
У квітні 2020 року ОСОБА_2 подав касаційну на постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення в частині визнання за ОСОБА_1 права спільної сумісної власності подружжя на майно набуте за час спільного проживання та за час шлюбу, а саме на:  земельну ділянку площею 0,2304 га для обслуговування цеху з виробництва ковбасних виробів та офісних приміщень, що розташована по АДРЕСА_1 ; приміщення цеху з виробництва ковбасних виробів та офісні приміщення (літера А-2) загальною площею 1345,6 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 ; 20/100 частин складсько-торгового комплексу А-2 (площею 113,3 кв. м) за адресою: АДРЕСА_2 ; приміщення торгового кіоску А-1 площею 17,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_3 ; право інтелектуальної власності на торгівельну марку - «ІНФОРМАЦІЯ_3», свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_15 від 12 грудня                  2011 року та право інтелектуальної власності на торгівельну марку « ІНФОРМАЦІЯ_2», свідоцтво на знак для товарів і послуг № НОМЕР_16 від 10 грудня               2013 року. В решті постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року залишити без змін.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Статтею 388 ЦПК України визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Луцького міськрайонного суду Волинської області.
01 липня 2020 року справа № 161/11764/15-ц надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до підпунктів 2.3.25 та 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України, розділу 4.2 Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення  складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8 та рішень зборів суддів Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2020 року № 10 «Про внесення змін до рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 20 травня 2019 року                № 3», у справі призначено повторний автоматизований розподіл судових справ в частині зміни суддів, які не входять до складу постійної колегії суддів.
Доповідачем у цій справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Литвиненко І. В., у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Висоцької В. С.,  Грушицького А. І.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 лютого 2021 року заяву судді Грушицького А. І. про самовідвід задоволено. Передано справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.
Доповідачем у цій справі відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Литвиненко І. В., у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Висоцької В. С.,  Калараша А. А.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Волинського апеляційного суду від 17 березня 2020 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	І. В. Литвиненко	
 	 	
 	В. С. Висоцька	
 	 	
 	А. А. Калараш