УХВАЛА

05 січня 2021 року
м. Київ
справа №480/2941/20
адміністративне провадження №К/9901/36035/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року
у справі №480/2941/20
за позовом ОСОБА_1 
до Приватного виконавця виконавчого округу м.Київ Клітченко Оксани Анатоліївни,
третя особа: Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" 
про визнання протиправними та скасування постанов,
ВСТАНОВИВ:
28 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі №480/2941/20.
Під час перевірки матеріалів касаційної скарги встановлено, що касаційна скарга подана з пропуском строків, встановлених статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України  касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Частиною 3 статті 329 Кодексу встановлено, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 5 статті 333 цього Кодексу.
Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що повний текст постанови Другого  апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року було складено того ж дня, а касаційну скаргу направлено до Верховного Суду лише 23 грудня 2020 року (згідно відтиску штемпелю на конверті), тобто з пропуском строку встановленого для цього.
До касаційної скарги Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. долучено клопотання про поновлення порушеного строку на касаційне оскарження, в якому скаржник зазначає, що копію оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції отримано 15 листопада 2020 року.
Скаржник, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, обґрунтовує причини поважності пропуску строку на касаційне оскарження запровадженням у країні карантинних обмежень, обумовлених запобіганню поширенню короновірусної хвороби (COVID-19) та зазначає, що з моменту встановлення Кабінетом Міністрів України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної інфекції, діяльність приватного виконавця Клітченко О.А. була значним чином обмежена, зокрема, приватний виконавець була вимушена періодично обмежувати своє пересування і переходити на режим самоізоляції та дистанційне оформлення документів. 
Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.
Згідно статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Статтею 44 КАС України      передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом касаційної інстанції лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.
За змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Суд звертає увагу скаржника, що для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі посилання повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.
Отже, пропущений строк на касаційне оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.
Такі доводи, в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається, що обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином завадили відповідачу, як суб`єкту владних повноважень своєчасно реалізувати своє право на касаційне оскарження.
Разом з цим, обґрунтованих доказів на підтвердження того, що введені обмеження, які впроваджені у зв`язку з карантином, завадили відповідачу вчасно отримати оскаржуване судове рішення та належним чином реалізувати своє право на касаційне оскарження постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, скаржником не наведено.
Таким чином, вказані заявником доводи, без надання відповідних доказів на їх підтвердження, не свідчать про наявність обставин, які би могли зумовити поновлення строку касаційного оскарження.
Також, скаржник зазначає про наявність підстав для поновлення йому строку на подання касаційної скарги з огляду на приписи пункту 3     Розділу     «Прикінцеві положення» КАС України.
Разом з цим, Верховний Суд наголошує, що приписи пункту 3     Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України     не свідчать про наявність підстав для автоматичного поновлення    скаржнику строку на подання касаційної скарги, оскільки положення зазначеної норми пов`язують можливість поновлення процесуального строку на подання відповідної    скарги саме з наявністю об`єктивних перешкод, зумовлених безпосередньо тими заходами, які вживаються державою для запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19. Тобто між дією карантинних обмежень та неспроможністю відповідача подати касаційну скаргу протягом передбаченого законом строку має бути причинний зв`язок.
З огляду на зазначене, посилання відповідача на положення зазначеної норми самі собою не можуть бути безумовною підставою для поновлення йому процесуального строку на подання касаційної скарги, тому що скаржник повинен аргументувати те, які карантинні заходи та в який саме спосіб завадили йому звернутися до суду з касаційною скаргою протягом строку, визначеного законом, а Суд, своєю чергою, має надати безпосередню оцінку поважності цих причин.
Таким чином, оскільки матеріалами касаційної скарги не підтверджено поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання відповідачем   копії рішення суду апеляційної інстанції (15 листопада 2020 року) до подання касаційної скарги до Верховного Суду (23 грудня 2020 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.
З огляду на викладене, Суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку на подання касаційної скарги поважними.
Зазначені у заяві відповідача про поновлення строку касаційного оскарження підстави не відповідають наведеним вище критеріям і не можуть бути визнані поважними, оскільки не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надають їй права у будь-який необмежений після спливу цього строку час реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини третьої     статті 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених     статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.                        
З огляду на наведене, подана касаційна скарга підлягає залишенню без руху для надання скаржнику можливості повідомити Верховний Суд про інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження.
При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя, а є лише вимогою суду привести касаційну скаргу у відповідність до норм КАС України.
Відповідно до частини другої            статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених            статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення            статті 169 цього Кодексу.
Згідно положень частини першої та другої            статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями            160,            161            цього            Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями            169,     329,     330,     332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити в задоволенні клопотання Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними.
2. Касаційну скаргу  Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі №480/2941/20 - залишити без руху.
3. Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги. 
4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк  у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду