ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2021 року                                        м.Дніпро                   Справа №  904/4891/20
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. 
судді: Орєшкіна Е.В., Кощеєв І.М.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року (суддя Колісник І.І.) у справі № 904/4891/20
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро 
до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення плати за користування вагонами у сумі 8 564,04 грн.

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" плати за користування вагонами у сумі 8 564,04 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач допустив несвоєчасне забирання на свою під`їзну колію поданих йому вагонів, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 973, 987, 990, 992 від 07.03.2020, №№ 996, 1001, 1002, 1003 від 08.03.2020, №№ 1208, 1209, 1211, 1216, 1222, 1223 від 17.03.2020, № 1249 від 19.03.2020, №№1250, 1258 від 20.03.2020, №№ 1275, 1276, 1284, 1286, 1294 від 21.03.2020, № 1310 від 22.03.2020 та нарахована за Відомостями форми ГУ-46 №№08039320, 08039321, 08039324, 17039411, 17039412, 18039414, 18039415, 18039417, 18039419, 18039420, 18039421, 19039422, 19039424, 20039425, 20039427, 20039428, 21039429, 21039430, 21039431, 21039432, 21039433, 21039435, 21039436, 21039437, 21039438, 22039439, 22039440, 22039441, 22039442, 22039443, 22039444, 22039445, 22039446, 22039447, 24039469 заявлена позивачем до стягнення плата за користування вагонами.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року у справі № 904/4891/20 позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення плати за користування вагонами у сумі 8 564,04 грн задоволено повністю.
Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (50064, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Рудна, буд. 47, ідентифікаційний код 00190905) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 108, ідентифікаційний код 40081237) плату за користування вагонами у сумі 8564,04 грн, судовий збір у сумі 2102,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з обставин доведення позивачем того факту, що відповідач допустив несвоєчасне забирання на свою під`їзну колію поданих йому вагонів, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 та нарахована плата за користування вагонами.
Доводи та вимоги апеляційної скарги.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року по справі № 904/4891/20 в частині стягнення 8564,04грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог АТ «Українська залізниця» - відмовити.
В апеляційній скарзі зазначено про те, що Господарський суд Дніпропетровської області при прийнятті оскаржуваного рішення не приділив уваги наявним доводам Відповідача у їх сукупності, судом не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини ПРАТ «ІНГЗК», що стало наслідком задоволення позовних вимог Позивача у повному обсязі, за відсутності належних на те підстав.
Як на доказ затримки вагонів на станції Інгулець з причин, що залежать від ПРАТ «ІНГЗК», позивач посилається на акти загальної форми №№ 973, 987, 990, 992, 996, 1001, 1002, 1003, 1208, 1209, 1211, 1216, 1222, 1223, 1249, 1250,1258, 1275, 1276, 1284, 1286, 1294 та 1310 з яких вбачається, що позивачем пред`являлись ПРАТ «ІНГЗК» вагони, які не забирались своєчасно та простоювали на станції.
Надані позивачем, в якості доказу підстави нарахування плати за користування вагонами акти загальної форми були підписані представниками ПРАТ «ІНГЗК» з застереженнями.
Із застережень вбачається, що в порушення умов п. 5 Договору № ПР/М-14-2/12-1757/НЮдч від 02.06.2014 р. про експлуатацію залізничної під`їзної колії публічного акціонерного товариства «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», укладеного між позивачем та відповідачем, вагони, що прибували на адресу ПРАТ «ІНГЗК», здавались позивачем і на під`їзну колію відповідача через проміжок часу, що складає менше ніж півтори години.
Також із застережень вбачається, що на час затримки вагонів на станції Інгулець за актами №№ 973, 987, 990, 992, 996, 1001, 1002, 1003, 1208,11209, 1211, 1216, 1222, 1223, 1249, 1250, 1258, 1275, 1276, 1284, 1286, 1294 та 1310 відповідачем були пред`явлені станції до перевезення вагони, які не забирались станцією. На час складання актів пред`явлені відповідачем вагони не були прийняті залізницею, про що були зроблені застереження в самих актах.
Таким чином, затримка вагонів, які відображені в Актах загальної форми №№ 973, 987, 990, 992, 996, 1001, 1002, 1003, 1208, 1209, 1211, 1216, 1222, 1223, 1249, 1250, 1258, 1275, 1276, 1284, 1286, 1294 та 1310 на станції Інгулець вибувалась не з причин, що залежать від Відповідача, а з причин, що залежать від позивача, а саме:
- у зв 'язку з порушенням позивачем встановленого Договором інтервалу здавання порожніх вагонів під завантаження та неможливістю через це вивезти відповідачем пред`явлені вагони. Адже передбачений умовами Договору інтервал часу здавання під навантаження є час, узгоджений сторонами Договору, який є мінімально необхідним відповідачеві для безперебійного здійснення операцій по вивезенню зі станції вагонів, що прибувають на його адресу, з урахуванням його технічних та організаційних можливостей. Порушення встановленого інтервалу з боку позивача (в бік зменшення) є порушенням умов Договору та призводить до виникнення ситуацій затримки вагонів;
- у зв`язку з неприйняттям станцією пред`явлених до Перевезення вагонів, що, в
і в свою чергу, унеможливило прийняття відповідачем вагонів, що прибули на його адресу.
Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України відсутні. У зв`язку із чим, апеляційна скарга є безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Увалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.12.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року у справі № 904/4891/20 - залишено без руху через не надання доказів сплати судового збору, у розмірі 3 153 грн. 00 коп.
У визначений строк - недоліки апеляційної скарги скаржником усунуто.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.01.2021 відкрито апеляційне провадженняза апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року у справі № 904/4891/20, у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - залізниця, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, Комбінат, відповідач), укладений договір №ПР/М-14-2/12-14757НЮдч від 02.06.2014 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець ДП "Придніпровська залізниця", відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець ДП "Придніпровська залізниця" стрілкою № 5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії №2.
15.12.2015 сторонами укладено додаткову угоду №3 до зазначеного договору, відповідно до якої змінено назву та преамбулу договору в частині найменування залізниці. 
Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом.
Згідно з пунктом 1 договору межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на продовженні колії № 3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії № 2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ". Розгорнута довжина під`їзної колії складає 59800 погонних метрів.
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (пункт 4 договору).
Згідно з пунктом 5 договору здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється:
- порожні вагони під навантаження концентрату залізорудного - через інтервал часу 1,5 години;
- інші - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник станції Інгулець по телефону прийомоздавальнику зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форма ГУ-2.
Вагони для під`їзної колії Власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій станції Інгулець за вказівкою чергового по станції Інгулець, де здійснюється передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів виконується локомотивом Власника колії (пyнкт 6 договору).
Пунктом 8 договору передбачено, що про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПАТ "ІнГЗК" повідомляє за телефоном прийомоздавальника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше, ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з подальшим наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113.
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (пункт 10 договору).
Згідно з пунктом 11 договору для під`їзної колії встановлюється загальний термін перебування усіх вагонів - 12,0 год.
Відповідно до пункту 14 договору, з урахуванням додаткової угоди № 4 від 01.09.2017, власник колії сплачує залізниці:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифного керівництва № 1);
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії - згідно з діючими нормативними документами.
Збори і плати вносяться на підставі статті 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦ".
Пунктом 15 договору встановлено, що власник копії несе відповідальність за схоронність вагонного парку відповідно до статті 124 Статуту залізниць України, розділу ІV "Порядок розрахунку розмірів збитків за пошкодження вантажних вагонів" Правил користування вагонами і контейнерами.
Вагони з під`їзної колії повертаються очищеними від вантажу, із знятими реквізитами кріплення після розвантаження, промитими у випадках, передбачених Правилами перевезення вантажів навалом і насипом, згідно зі статтею 35 Статуту залізниць України.
Цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками сторін, і діє з 25.06.2014 по 31.03.2020 (пункт 19 договору в редакції додаткової угоди №6 від 10.12.2019).
У березні 2020 року за накладними (а.с. 193 - 250 том 1, а.с. 1 - 250 том 2, а.с. 1 - 250 том 3, а.с. 1 - 125 том 4) (далі - спірні залізничні накладні) залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача ПАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» порожні власні вагони (далі - спірні вагони).
Зазначені вагони відповідач своєчасно не забрав на свої під`їзні колії, про що були складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 973, 987, 990, 992 від 07.03.2020, №№ 996, 1001, 1002, 1003 від 08.03.2020, №№ 1208, 1209, 1211, 1216, 1222, 1223 від 17.03.2020, № 1249 від 19.03.2020, №№1250, 1258 від 20.03.2020, №№ 1275, 1276, 1284, 1286, 1294 від 21.03.2020, № 1310 від 22.03.2020 (а.с. 109 - 137 том 1).
За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нарахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями плати форми ГУ-46 №№ 08039320, 08039321, 08039324, 17039411, 17039412, 18039414, 18039415, 18039417, 18039419, 18039420, 18039421, 19039422, 20039425, 20039427, 20039428, 21039429, 21039430, 21039431, 21039432, 21039433, 21039435, 21039436, 21039437, 21039438, 22039439, 22039440, 22039441, 22039442, 22039443, 22039444, 22039445, 22039446, 22039447, 24039469 на загальну суму 8 564,04 грн (а.с. 22 - 91 том 1).
Відомості плати за користування вагонами форми ГУ - 46 були підписані відповідачем із запереченнями з посиланням на відсутність можливості приймання вагонів у зв`язку з відсутністю вільних колій так як на під`їзній колії простоюють інші вагони.
Відповідач плату за користування вагонами не сплатив, що й стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до положень частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Згідно ст.71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Відповідно до статті 46 Статуту, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Згідно з ст.36 Статуту у разі виникнення ускладнень на станції у зв`язку з несвоєчасним вивантаженням і вивезенням вантажів начальник залізниці має право збільшувати розмір збору за їх збереження до двократного розміру
Статтею 119 Статуту залізниць України встановлено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Пунктами 3, 6, 8 - 10, 12, 13 Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 за № 113, передбачено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).
Час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій (п.6).
Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.
У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п.8).
Про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ (додаток 4). Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці (п.9).
Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією.
Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" (додаток 5) до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.
Акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів.
Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником) (п.10).
Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.
Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.
Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів (п.12).
Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п.13).
Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.
Матеріалами справи підтверджується, що після прибуття вагонів на станцію призначення Інгулець Придніпровської залізниці позивач своєчасно, відповідно до пункту 5 договору, повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у Книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с. 138 - 192 том 1).
Факт накопичення вагонів на станції призначення підтверджується актами форми ГУ-23, в яких вказано час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Так, за весь час затримки спірних вагонів на підставі актів загальної форми ГУ-23 та згідно з Тарифним керівництвом № 1 позивачем розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№ 08039320, 08039321, 08039324, 17039411, 17039412, 18039414, 18039415, 18039417, 18039419, 18039420, 18039421, 19039422, 20039425, 20039427, 20039428, 21039429, 21039430, 21039431, 21039432, 21039433, 21039435, 21039436, 21039437, 21039438, 22039439, 22039440, 22039441, 22039442, 22039443, 22039444, 22039445, 22039446, 22039447, 24039469 на загальну суму 8 564,04 грн.
Розрахунок плати за користування вагонами здійснені позивачем правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.
Враховуючи наведені вище норми права та обставини даної справи, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
Підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Доводи скаржника стосовно того,  що в актах загальної форми №№ 973, 987, 990, 992, 996, 1001, 1002, 1003, 1208, 1209, 1211, 1216, 1222, 1223, № 1249, 1250, 1258, 1275, 1276, 1284, 1286, 1294, 1310 маються зауваження про те, що в порушення умов п. 5 Договору № ПР/М-14-2/12-14757НЮдч від 02.06.2014р. вагони, що прибували на адресу ПрАТ «Інгулецький ГЗК», здавались позивачем на під`їзну колію відповідача через проміжок часу, що складає менше ніж півтори години, до уваги колегією суддів не приймаються. Оскільки, зазначені акти загальної форми не містять зауважень ПрАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» щодо порушень залізницею умов п. 5 Договору № ПР/М-14-2/12- 1757/НЮдч від 02.06.2014 (не має жодних посилань ані на договір, ані на півтори години). 
Щодо посилань скаржника на те, що станцією з під`їзної колії не забиралися вчасно вагони, які були пред`явлені до перевезення, що в свою чергу унеможливило прийняття ПрАТ «ІнГЗК» вагонів, прибувших на його адресу, колегія суддів зазначає наступне.
Пуектом 9 договору № ПР/М-14-2/12-14757НЮдч визначено, що з під`їзної колії вагони здаються: вагони навантажені концентратом - цілими маршрутами через інтервали часу 1,5 години, інші - у тій кількості, у якій були передані - за повідомленнями, які передає прийомоздавальник зміни залізничного цеху ПрАТ «ІнГЗК» по телефону прийомоздавальнику станції. Вагони подаються локомотивом власника колії на одну з колій станції Інгулець.»
Тобто, здавання вагонів з під`їзної колії здійснюється локомотивом власника під`їзної колії, до якого залізниця не має ніякого відношення.
Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що факт приймання вантажу до перевезення, завантаженого у вагон (контейнер) відправником, підтверджується підписаннями Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, видачу/приймання контейнерів працівниками відправника і залізниці.
Так, Пам`ятки про забирання вагонів підписані представником ПрАТ «ІНГУЛЕЦЬКИЙ ГІРНИЧО- ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» без зауважень, що в свою чергу спростовує твердження відповідача про несвоєчасність забирання з його під`їзної колії вагонів. Доказів протилежного відповідачем не надано.
Також є передчасними твердження скаржника про те,  що затримка вагонів, яка відбулась на станції Інгулець, виникла з причин, що залежали від залізниці, вини відповідача в затримці вагонів не має.
Пунктом 16 Правил користування вагонами і контейнерами визначено випадки, коли вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами.
Причина звільнення від плати за користування загонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).
Як вбачається з відомостей плати за користування загонами, графа «примітка» не заповнена.
Також, не заповнений пункт 9 «...відповідальність залізниці та форс - мажор» графи «Час користування, год., хв.».
При цьому, при підписанні представником відповідача відомостей, зауважень щодо вищевказаних граф не зафіксовано.
Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.
Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.
Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги та вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника у справі.
Керуючись ст.ст. 129, 240, 269-270, 275, 276, 281-282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 у справі 904/4891/20 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, зазначених у пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                                О.В. Чус

Суддя                                                                                                    Е.В. Орєшкіна

Суддя                                                                                                    І.М. Кощеєв