ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/956/21 Справа № 201/7624/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
                       суддів         - Деркач Н.М., Макарова М.О.
                       за участю секретаря – Мазур Є.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення
за апеляційною скаргою Соборного районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

11.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, визначивши заінтересованою особою Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В обґрунтування вимог заявник посилалася на те, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську від шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . За життя в документах батька ОСОБА_2 була помилково зазначена його національність, як «руський». Насправді батько належить до польської національності. ОСОБА_4 заявника по лінії батька мешкали на території теперішньої Волинської області. На його запит до Державного архіву Волинської області, заявникові повідомлено, що прадід заявника ОСОБА_5 за національністю, 1816 року народження, проживав на території селища Цміни Луцького повіту, згідно обліків реєстраційно-погосподарських книжок. Відомості про склад родини та народження ОСОБА_5 не збереглися. Листом Агенції Національної пам`яті у м. Дніпрі за результатами дослідження щодо його родини надана відповідь від 01.08.2020 року про те, що дослідження на підставі наявних відомостей проведено і встановлено, що батько заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насправді за своєю національністю є «поляк». Підтверджено, що ОСОБА_2 , католик, з дитинства розумів польську мову і розмовляв на побутовому рівні. Прадід батька - ОСОБА_5 , 1816 року народження є поляком за національністю. Зокрема ця території, теперішньої Волинської області до 01.09.1939 року входила до складу Польщі. Згідно архівного витягу від 07.11.2016 року № 301-32/с-2565 Державного архіву Запорізької області прадід заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , народився та мешкав в селі Вовківка, Михайлівського сільської ради, Михайлівського району - нині Запорозької області. Згідно архівної довідки Державного архіву Запорозької області від 14.03.2019 року № 01-32/к-0599 село Вовківка засноване поляками, частина з яких було римсько-католицького віросповідання. Батько, дідусь, прадід та прапрадід заявника усе життя були етнічними поляками, сповідуючи ОСОБА_7 -католицьку віру і проживали на території України, дотримуючись традицій цієї національності, святкували національні свята та вільно володіли польською мовою. Відповідно до Польської культури і національних Польських традицій та звичаїв Польської національності, національність визначається за походженням батька. Батько заявника - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заявник ОСОБА_1 з 2017 року є членом Дніпропетровського обласного Союзу Поляків, сповідує Польську культуру традиції, у зв`язку з тим, що є етнічним поляком, та є парафіянином римо-католицького костелу (церкві) у м. Дніпрі та м. Павлограді. Для внесення змін про національність батька ОСОБА_2 , заявник звернувся до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою. Листом від 05.08.2020 року №1407/20.19-12 Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у внесенні змін до актового запису мого батька з «руський» на « ОСОБА_8 » у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів. Запропоновано звернутися до суду для встановлення факту. Неможливість внесення правдивих даних щодо національності батька заявника перешкоджає в оформленні картки поляка та оформлення польського громадянства та в майбутньому також може мати негативні наслідки при здійсненні цивільних прав. На підставі вищевикладеного просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявник - ОСОБА_1 і його батько - ОСОБА_2 мають родинне походження від прапрадіда заявника по батьківській лінії, польського походження ОСОБА_5 , 1816 року народження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня року заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення - задоволено.
Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний, номер НОМЕР_1 , і його батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають родинне походження від прапрадіда заявника по батьківській лінії, польського походження ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ), 1816 року народження.
Зобов`язати Соборний районний у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 2408 від 01 вересня 1976 року народження ОСОБА_1 , змінивши в графі національність батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «руський» на «поляк» (а.с.29-31).

Не погодившись з таким рішенням суду Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду просить його скасувати в частині зобов`язання Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 2408 від 01 вересня 1976 року народження ОСОБА_1 , змінивши в графі національність батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «руський» на «поляк» та ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у вказаній частині заяви (а.с. 34-38).

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що апелянт оскаржує рішення суду в частині в частині зобов`язання Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 2408 від 01 вересня 1976 року народження ОСОБА_1 , змінивши в графі національність батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «руський» на «поляк», апеляційний суд перевіряє його законність та обґрунтованість саме в цих межах. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом – не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську від шлюбу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (а.с. 9).
У свідоцтві про народження заявника національністю батька ОСОБА_2 зазначено «руський».
Заявник вказує, що батько належав до польської національності, а його пращури по лінії батька мешкали на території теперішньої Волинської області.
На запит заявника листом від 31.07.2020 року Державного архіву Волинської області повідомлено, що прадід заявника ОСОБА_5 за національністю, 1816 року народження, проживав на території селища Цміни Луцького повіту, згідно обліків реєстраційно-погосподарських книжок. Відомостей про склад родини та народження ОСОБА_5 немає (а.с. 11).
На запит заявника щодо проведення дослідження щодо його родини листом від 01.08.2020 року № 62 Агенції Національної пам`яті у м. Дніпрі, повідомлено, що за результатами дослідження встановлено, що батько заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насправді за своєю національністю є «поляк».
Зокрема, у листі вказано, що пан ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 має батька - поляка за національністю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ), католика, який з дитинства розумів польську мову і розмовляв на побутовому рівні, що також підтверджується довідкою з Державного архіву Волинської області, щодо проживання його прадіда - ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 , ОСОБА_12 ) 1816 року народження, де зазначена його національність - ОСОБА_13 . Ця територія до 01.09.1939 року входила до складу Польщі.
Під час проведення генеалогічних досліджень було побудоване наступне генеалогічне дерево по чоловічій (батьківській) лінії:
1. ОСОБА_5 , 1816 р.н. - прапрадід ОСОБА_1 ;
2. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (с. Вовківка нині Запорізька область) - прадід ОСОБА_1 ;
3. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (с. Вовківка нині Запорізька область) - дід ОСОБА_1 ;
4. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (м. Калінінград) - батько ОСОБА_1 .
Відповідно до проведеного дослідження генеалогії роду і зв`язків родини з Польською діаспорою, пан ОСОБА_1 з 2017 року є членом Дніпропетровського обласного Союзу Поляків, сповідує Польську культуру та традиції в зв`язку тим, що є поляком, також є парафіяном римо - католицького костелу (церкви) у м. Дніпрі та Павлограді.
Повідомлено, що відповідно до Польської культури і національних Польських традицій та звичаїв Польської національності, національність визначається за походженням батька (а.с. 12).
Згідно архівного витягу від 07.11.2016 року № 301-32/с-2565 Державного архіву Запорізької області прадід заявника - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_5 , народився та мешкав в селі Вовківка, Михайлівського сільської ради, Михайлівського району - нині Запорозької області (а.с. 15).
Згідно архівної довідки Державного архіву Запорозької області від 14.03.2019 року № 01-32/к-0599 село Вовківка засноване поляками, частина з яких було римсько-католицького віросповідання (а.с. 13).
Батько заявника - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).
Для внесення змін про національність батька ОСОБА_2 , заявник звернувся до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою.
Листом від 05.08.2020 року №1407/20.19-12 Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у внесенні змін до актового запису мого батька з «руський» на « ОСОБА_8 » у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів (а.с.16).

Задовольняючи вимоги заяви, суд 1 інстанції вважав, що обставини заяви про встановлення юридичного факту знайшли своє об`єктивне підтвердження та заява являється обґрунтованою.

Рішення суду в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний, номер НОМЕР_1 , і його батько - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають родинне походження від прапрадіда заявника по батьківській лінії, польського походження ОСОБА_5 ( ОСОБА_9 ), 1816 року народження, а тому апеляційним судом і не перевіряється. 

Що стосується судового рішення в частині, яка оскаржується, то відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, судове рішення в частині, яка переглядається, зазначеним вимогам не відповідає, із висновками суду 1 інстанції щодо зобов`язання Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 2408 від 01 вересня 1976 року народження ОСОБА_1 , змінивши в графі національність батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «руський» на «поляк», колегія суддів не погоджується, оскільки суд 1 інстанції дійшов передчасного висновку та порушив норми матеріального та процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, заінтересованою особою, за вих. № 1529/20.19-35 від 18.08.2020 року, направлялось пояснення по вищевказаній справі, в якому зазначалось, що відділ не заперечує проти встановлення факту належності батька заявника до польської національності без внесення змін до актових записів в частині виправлення його національності з «росіянин» на «поляк».
Також, в зазначеному листі, відділом зверталась увага суду на те, що за життя батько не виявляв бажання змінити національність (внести зміни до актових записів в частині виправлення національності), тому змінити національність відносно померлої особи не можливо, оскільки не має її особистої волі.
Чинним законодавством України забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.
В свою чергу, відповідно до ст. 300 ЦК України особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.
Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.
Стаття 11 Конституції України передбачає, що держава сприяє як консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, так і розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності національних меншин в Україні.
Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, мас право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Таким чином, враховуючи що батько заявника - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується наявним у справі свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 виданим 07.06.2003 року відділом реєстрації смерті в місті Дніпропетровську Дніпропетровського обласного управління юстиції, встановити його волю щодо приналежності до певної національності не мас можливості. 
Отже, рішення в частині зобов`язання заінтересованої обоси внести зміни до актового запису про народження заявника змінивши національність батька, суперечить нормам діючого законодавства та є порушенням норм матеріального права
Аналогічну думку висловлено в узагальнені, рекомендованому Постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України 29.09.2016 р. № 12 «Про узагальнення практики вирішення адміністративними судами спорів, які виникають у зв`язку з відмовою органу державної реєстрації актів цивільного стану» (п. 3.4 р.З). Також, в даному узагальнені звернено увагу судів на те, що не може братися до уваги постанова Пленуму Верховного Суду України від 07.07.95 №12 "Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану", як така, що не відповідає чинному законодавству України. 

Крім того, помилки та неточності, що містяться в актових записах цивільного стану, негативно впливають на здійснення суб`єктивних прав людини. Таким чином, внесення змін і доповнень до актових записів цивільного стану є формою гарантії та захисту прав і свобод людини з боку держави. У зв`язку з цим законодавство закріплює суб`єктивне право на звернення до органів реєстрації актів цивільного стану щодо внесення змін та виправлень до актових записів цивільного стану. Водночас, враховуючи суспільну важливість достовірності актових записів, закон встановлює як коло осіб, уповноважених звертатися до органів реєстрації актів цивільного стану до органів реєстрації актів цивільного стану з цих питань, так і підстави внесення змін та виправлень до актових записів.
Частина третя статті 49 ЦК України встановлює, що актами цивільного стану, які підлягають державній реєстрації є народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть. Відповідно до частини четвертої цієї статті державна реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.
Відповідно до з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.
Зокрема ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.
Більш детально ці питання врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 .
Пунктом 1.1 р. І Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану, у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та в яких зазначено про можливість оскарження його у судовому порядку.
Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану за формою, наведеною в додатку 1. подається до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, зокрема особою відносно якої складено актовий запис. Разом із заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану заявником подаються: свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану, у яких зазначені неправильні, неповні відомості або відомості, які підлягають зміні; інші документи, необхідні для розгляду заяви та вирішення питання по суті_ (п. 2.1, 2.5, 2.6 Правил).
На підставі зібраних документів та за наслідками перевірки відділ державної реєстрації актів цивільного стану, складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису (або декількох актових записів) цивільного стану або про відмову в цьому (п. 2.12 Правил).
Відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Як вбачається з листа Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.08.2020 року №1407/20.19-12, заявнику не відмовлено у внесенні змін до актового запису у зв`язку із відсутністю підтверджувальних документів, а лише роз`яснено порядок звернення та внесення змін до актових записів цивільного стану (а.с.16).

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду 1 інстанції в частині зобов`язання Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 2408 від 01 вересня 1976 року народження ОСОБА_1 , змінивши в графі національність батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «руський» на «поляк» підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні вказаної вимоги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Соборного районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) - задовольнити.

Рішення  Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2020 року в оскарженій частині - скасувати. 

У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зобов`язання Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, (м. Дніпро) внести зміни до актового запису № 2408 від 01 вересня 1976 року народження  ОСОБА_1 , змінивши в графі національність батька -  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 , з «руський» на «поляк»  - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Судді: