ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
09 березня 2020 року
м. Харків
справа №635/2275/20
провадження №22-ц/818/871/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Хорошевського О.М.
суддів: Бурлака І.В., Котелевець А.В.
за участю секретаря - Пузікової Ю.С.
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
третя особа - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2020 року, постановлене суддею Бобко Т.В., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору - Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Телявський Анатолій Миколайович, про визнання права власності на нерухоме майно та зняття арешту з майна,
в с т а н о в и в:
У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності:
 
- на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 6325156100:03:016:0003, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Будянської селищної ради Харківського району Харківської області; 
 
- на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 6325156100:03:016:0008, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Будянської селищної ради Харківського району Харківської області; 
 
- на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,6000 га, кадастровий номер 6325155800:02:007:0006, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області; 
 
- на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,6000 га, кадастровий номер 6325155800:02:007:0007, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області;
 
- на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,6000 га, кадастровий номер 6325155800:02:007:0008, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області;
 
- на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,6000 га, кадастровий номер 6325155800:02:011:0052, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області;
 
- зняти арешт, накладений згідно постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. 13 лютого 2020 року по примусовому виконанню виконавчого листа по справ №2-1986/2010 виданого 19.01.2011 Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 1455932,08 гривень по виконавчому провадженню №60648441 з наступних земельних ділянок: кадастровий номер 6325156100:03:016:0003, площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Будянської селищної ради Харківського району Харківської області; кадастровий номер 6325156100:03:016:0008, площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Будянської селищної ради Харківського району Харківської області; кадастровий номер 6325155800:02:011:0052, площею 0,60 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області; кадастровий номер 6325155800:02:007:0006, площею 0,60 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області; кадастровий номер 6325155800:02:007:0008, площею 0,60 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області; кадастровий номер 6325155800:02:007:0007, площею 0,60 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області.
 
Позивачкою подано заяву про забезпечення позову, у якій вона просить: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження належного їй майна на яке вона просить визнати право власності.
В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову зазначила, що на підставі постанов про опис та арешт майна (коштів) боржника від 13.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. в ході примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1986/2010, виданого 19.01.2011 Святошинським районним судом міста Києва , про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 1455932,08 гривень у виконавчому провадженні №60648441, було описано та накладено арешт на земельні ділянки: кадастровий номер 6325156100:03:016:0003, площею 2,0000 га; кадастровий номер 6325156100:03:016:0008, площею 2,0000 га; кадастровий номер 6325155800:02:011:0052, площею 0,60га; кадастровий номер 6325155800:02:007:0006, площею 0,60 га; кадастровий номер 6325155800:02:007:0008, площею 0,60 га; кадастровий номер 6325155800:02:007:0007, площею 0,60 га. В подальшому вказане нерухоме майно було передано на примусову реалізацію, про що свідчить інформація з сайту Державного підприємства «СЕТАМ» за результатами пошуку по виконавчому провадженню №60648441. Позивач зазначила, що вказані земельні ділянки є предметом позову, вона просить визнати за нею право власності на Ѕ частину зазначених земельних ділянок, оскільки ОСОБА_2 (боржник у виконавчому провадженні №60648441) придбав їх перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 , а отже вони є спільною сумісною власністю подружжя. Також ОСОБА_1 звертає увагу на те, що вона не є стороною у виконавчому провадженні №60648441 з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-1986/2010, виданого 19.01.2011 Святошинським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу у сумі 1455932,08 гривень, як і у будь-якому іншому виконавчому провадженні, вона не є поручителем чи солідарним відповідачем у даній справі, у неї відсутні будь-які відносини зобов`язального характеру, в тому числі вона немає заборгованості перед відповідачами у даній справі, відкритих виконавчих проваджень відносно неї також немає. Відповідно до вимог ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» саме на виконавця був покладений обов`язок звертатися до суду щодо визначення частки у спільній сумісній власності, проте цього приватним виконавцем зроблено не було. Враховуючи викладене, позивач вважає, що протиправними діями приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявським А.М. було порушено право власності ОСОБА_1 на вищевказані земельні ділянки, які були арештовані та виставлені на продаж, здійснилася спроба щодо позбавлення права власності позивача на це майно . Заявник вказує, що вона звертається до суду з вимогами про визнання права власності на нерухоме майно та зняття з нього арешту, а тому захід забезпечення позову, який просить вжити позивач, є взаємопов`язаний з предметом спору і невжиття такого заходу забезпечення унеможливлює ефективність захисту прав позивача за захистом яких позивач звернувся до суду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2020 року  заяву ОСОБА_1  задоволено. Накладено арешт на належне відповідачу ОСОБА_2 наступне майно:  Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 6325156100:03:016:0003, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Будянської селищної ради Харківського району Харківської області;  Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 2,0000 га, кадастровий номер 6325156100:03:016:0008, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Будянської селищної ради Харківського району Харківської області;   Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 6325155800:02:011:0052, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області;   Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 6325155800:02:007:0006, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області;  Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 6325155800:02:007:0008, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області;  Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 0,60 га, кадастровий номер 6325155800:02:007:0007, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Березівської селищної ради Харківського району Харківської області. В задоволенні іншої частини заяви про забезпечення позову - відмовлено.
 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_3 , в особі свого представника адвоката Юрченко Дмитрія Віталійовича подав апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому факту, що між сторонами відсутній спір, що позивачка та відповідач ОСОБА_2 є чоловіком та дружиною, перебувають у шлюбі, позову про поділ майна не подавали. Позивачці відомо про наявність виконавчого провадження. Виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на користь апелянта вже більше 10 років неможливо виконати, що свідчить про недобросовісність та прямий намір ОСОБА_2 не виконувати рішення суду, яке набуло законної сили. Вважає, що позивачка звертаючись з таким позовом намагається перешкодити виконанню рішення суду та реалізації майна боржника, що на його думку є незаконним.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Задовольняючі частково заяву про забезпечення позову суд виходив із того, що існує об`єктивна та безперешкодна можливість подальшої реалізації з прилюдних торгів в рамках виконавчого провадження №60648441 земельних ділянок, на Ѕ частину яких позивач просить визнати за нею право власності в порядку поділу майна подружжя, що стане наслідком утруднення виконання рішення суду та незабезпечення ефективного захисту прав позивача.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивачка ОСОБА_1 вже зверталась до суду із тотожною заявою про забезпечення позову, яку ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 квітня 2020 року було задоволено, вжито заходи забезпечення позву. Постановою Харківського апеляційного суду від 13 серпня 2020 року зазначену ухвалу суду скасовано, у задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовлено.
При цьому суд апеляційної інстанції виходив із того, що процесуальні дії позивача мають метою уникнення від виконання грошових зобов`язань ОСОБА_2 .
Подаючи заяву про забезпечення позову 13.10.2020 ОСОБА_1 посилається на те, що зазначені земельні ділянки належать на праві власності її чоловіку ОСОБА_2 . 
Проте, згідно постанов від 12.10.2020 про передачу майна стягувачу у рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №2-1986/2010 від 19.01.2011 ОСОБА_3 передано наступне майно яке належало ОСОБА_2 земельну ділянку кадастровий номер 6325155800:02:011:0052 площею 0,6000 га; земельну ділянку 6325156100:03:016:0003 площею 2,0000 га; земельну ділянку 6325156100:03:016:0008 площею 2,0000 га; земельну ділянку 6325155800:02:007:0008 площею 0,6000 га; земельну ділянку 6325155800:02:007:0007 площею 0,6000 га; земельну ділянку 6325155800:02:007:0006 площею 0,6000 га.
На час апеляційного розгляду спірні земельні ділянки належать на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується відомостями з державного реєстру речових прав.
Постанови державного виконавця від 12.10.2020 не оскаржувались.
Одже, наклавши арешт на майно суд не перевірив кому саме належить це майно на час розгляду заяви ОСОБА_1 .
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції на зазначене та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо задоволення заяви про забезпечення позову.
Разом з тим, оскаржена ухвала суду, окрім посилань на загальні норми процесуального права, не містить мотивів співмірності застосованих заходів із предметом позову, підтверджену доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного зазначеного виду забезпечення позову.
Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створять перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Оскільки судове рішення не відповідає нормам матеріального і процесуального права, тому відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню, із ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року (із змінами) зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки наразі вирішується лише процесуальне питання, а не розглядається справа по суті, питання щодо стягнення судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. 259, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 376, 381-384, 388, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
постановив:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 адвоката Юрченка Дмитра Віталійовича - задовольнити.
Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2020 скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий суддя:                                         О.М.Хорошевський
Судді:                                                                І.В. Бурлака
                                                               А.В.Котелевець
Повне судове рішення виготовлено 11.03.2021 року.