Ухвала
 
11 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 708/1229/19
провадження № 61-15865ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2019 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Говтва» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки.
 
Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року, позовні вимоги задоволено. 
Визнано недійсним договір оренди землі від 11 квітня 2016 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарським підприємством «Нібулон» та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки загальною площею 1,8969 га з кадастровим номером 7125487000:01:002:0176, розташованої на території Топилівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області.
Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про інше речове право № 14288676 від 22 квітня 2016 року щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 7125487000:01:002:0176.
Вирішено питання щодо судового збору.
 
У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року залишено без руху для наведення поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження та надання доказів на підтвердження підстав його пропуску, для зазначення в касаційній скарзі обов`язкових підстав касаційного оскарження, сплати судового збору , надання касаційної скарги (у новій редакції) із правильним зазначенням осіб, які брали участь у справі, та надання її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі. 
 
Ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон» отримало 27 листопада 2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. 
 
У відведений судом строк, станом на 10 лютого 2021 року, ухвалу суду касаційної інстанції від 18 листопада 2020 року не виконано.
 
Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягнення таких цілей.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
 
Згідно із частиною третьою статті 185, частиною другою статті 393 ЦПК України, у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
 
Враховуючи викладене, невиконання вимог суду про усунення недоліків касаційної скарги перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, а тому касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» підлягає поверненню.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 12 грудня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 19 березня 2020 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Говтва» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства «Нібулон» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк